01.08.2023 Справа № 469/206/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2023 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.,
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились,
представники відповідачів:
Миколаївської РДА не з`явився,
Березанської селищної радии не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Миколаївської районної державної адміністрації та Березанської селищної ради про визнання в порядку спадкування за законом прав засновника фермерського господарства,-
в с т а н о в и в :
На обгрунтування заявлених вимог представник позивачів зазначав, що в 1997 році ОСОБА_3 , який є чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком позивача ОСОБА_2 , на підставі рішення Березанської районної Ради народних депутатів Березанського району Миколаївської області від 15 жовтня 2017 року надано у постійне користування земельну ділянку площею 66,56 га для ведення селянського (фермерського) господарства в межах території Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Після отримання вказаної земельної ділянки ОСОБА_3 створив фермерське господарство Рассвет (ідентифікаційний код 30526514) та став його головою. Статут фермерського господарства погоджений та зареєстрований Березанською РДА за №271 від 29 грудня 1999 року. Після проведення державної реєстрації фермерське господарство набуло право постійного користування наданою ОСОБА_3 земельною ділянкою.
Позивачі проживали постійно зі спадкодавцем на день відкриття спадщини та є такими, що її прийняли, у тому числі прийняли у спадщину право на спадкування фермерського господарства "Рассвет", у якому немає сформованого статутного капіталу, та не відмовлялись від вступу до цього фермерського господарства, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їм відмовлено у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить закону та заявниками не подані всі відомості та документи для видачі свідоцтва; визнання за позивачами у порядку спадкування права на постійне користування наданою спадкодавцеві земельною ділянкою є неможливим у зв"язку з переходом права постійного користування нею до створеного спадкодавцем фермерського господарства.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16 зробила висновок, що у разі смерті засновника (члена) фермерського гсоподарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена).
Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження; залучено Миколаївську районну державну адміністрацію до участі у справі як правонаступника відповідача Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області.
19 липня 2022 року ухвалою судузадоволено клопотання представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Сафронова Ю.І. про залучення до участі у справі як співвідповідача Березанську селищну раду.
Ухвалою суду від 19 липня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання учасники справи не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивачів надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів і підтримання заявлених вимог.
Представник відповідача Березанської селищної ради причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Представник відповідача Миколаївської районної державної адміністрації надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в справі матеріалами, відзиву на позов не надав.
На підставі ст.223 ЦПК України судом розглянуто справу без участі учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
ОСОБА_3 помер10 грудня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2017 року (а.с.50); після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді права на Фермерське господарство Рассвет.
Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг).
Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частинами 1-3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Позивачі як дружина та донька спадкодавця є спадкоємцями за законом першої черги. Оскільки на момент смерті спадкодавця вони проживали разом із спадкодавцем, що вбачається з довідки Краснопільської сільської ради (а.с.18), позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті.
Зі спадкової справи № 69/2020, заведеної приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. від 13 листопада 2020 року (а.с.40-56) вбачається, що спадкоємцями всього спадкового майна після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про її народження (а.с.22) та дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про одруження та довідкою Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.21,18), які у встановлений законодавством термін подали до нотаріуса заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
18 листопада 2020 року приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Південного міжрегіонального Управління юстиції (м.Одеса) Мартинюк О.Б. відмовлено позивачам у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо належного спадкодавцеві права постійного користування землею - земельною ділянкою загальною площею 66.56 га, наданою спадкодавцеві для ведення селянського (фермерського) господарства згідно з державним актом на право постійного користування землею ІІІ-МК № 008675, виданим Березанською РДА 19 грудня 1997 року, та щодо частки у складеному капіталі Фермерського господарства "РАССВЕТ", яка дорівнює 100%, з посиланням на неможливість спадкування земельної ділянки, яка перебувала у користуванні спадкодавця, а не належала йому на праві приватної власності, та відсутність у Статуті Фермерського господарства Рассвет в редакції від 29 грудня 1999 року статутного (складеного) капіталу; спадкоємцям рекомендовано звернутися з питання спадкування вказаного майна до суду (а.с.25-26).
Статутом Фермерського господарства Рассвет передбачено можливість спадкування права володіння і користування наданою йому земельною ділянкою, а також самого фермерського господарства та його майна.
Статутний капітал у статуті не зазначений.
На час заснування Фермерського господарства Рассвет відносини, пов`язані зі створенням і діяльністю селянських (фермерських) господарств, регулював Закон України Про селянське (фермерське) господарство (у відповідній редакції).
Селянське (фермерське) господарство було формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Інтереси селянського (фермерського) господарства перед підприємствами, установами та організаціями, окремими громадянами представляв голова господарства. Право на створення селянського (фермерського) господарства мав кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив таке бажання, мав документи, що підтверджують його здатність займатися сільським господарством, і пройшов конкурсний відбір. Першочергове право на створення селянського (фермерського) господарства надавалося громадянам, які проживали в сільській місцевості і мали необхідну кваліфікацію або досвід роботи в сільському господарстві (ч.ч.1, 4 ст.2, ч.1 ст.4 вказаного Закону).
На час смерті засновника Фермерського господарства Рассвет, діяв Закон України «Про фермерське господарство» №973-ІV (далі - Закон), згідно з яким майно фермерського господарства належить йому на праві власності (ч.1 ст.20 Закону); фермерське господарство та його члени відповідно мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину (пункта ч.1 ст.14 Закону); успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (ч.1 ст.23 Закону); фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші забов`язання (ч.1 ст.22 Закону); до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (ст.19 Закону).
Аналогічні норми містяться в ст.191 ЦК України, відповідно до якої підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про фермерське господарство" головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.
Згідно з ст.19 Закону України "Про фермерське господарство", до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.
Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (ч.1 ст.22 Закону України "Про фермерське господарство").
Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (ст.23 Закону України ""Про фермерське господарство")
Пунктом 4 ст.35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.
Судом встановлено, що після смерті засновника Фермерського господарства Рассвет ОСОБА_3 діяльність фермерського господарства не припинилась, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги за законом виявили бажання набути права засновника господарства та продовжити його діяльність.
У постанові від 21 січня 2020 року у справі №908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вказала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом України «Про фермерське господарство».
На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про господарські товариства» (в редакції від 02.11.2016 року), який у статті 55 передбачав, що при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Фермерське господарство Рассвет не має сформованого складеного капіталу та не має зареєстрованих майнових прав.
Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 був засновником, головою та кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства Рассвет, у якого немає сформованого статутного капіталу, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги за законом до майна ОСОБА_3 не відмовлялися від вступу до цього господарства, і їм не відмовлено у цьому, то визнання за ними в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 права засновника Фермерського господарства Рассвет є ефективним способом захисту їх прав як спадкоємців засновника, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в пункті 43 постанови від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц.
За таких обставин, суд приходить висновку, що визнання за спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права засновника Фермерського господарства Рассвет в порядку спадкування за законом в судовому порядку є винятковим способом захисту їх прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.
На підставі ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому права засновника фермерського господарства належать позивачам у рівних частках.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: