Справа №: 343/1808/23
Провадження №: 2/0343/499/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 липня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт визнання батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно його дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вивчивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з таких підстав.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Всупереч викладеним нормам, викладаючи обставини, якими позивачка обгрунтовує свої вимоги, вона не надає докази, які їх підтверджують. Так, у поданій позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що шлюб з ОСОБА_4 не укладала, тому після народження їх спільної дитини внесла записи про неї відповідно до ст. 135 СК України. Однак з доданих до позову документів не вбачається посилання на докази, які підтверджують, що запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснено за прізвищем матері, а також й ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (у порядку ч. 1 ст. 135 СК України), тобто позивачкою не надано відповідний актовий запис, не вказано про вжиття заходів для його отримання, як і не заявлено клопотання про його витребування за неможливості отримати його особисто.

Також суд звертає увагу на те, що позивачка зазначає, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не надає будь-яких підтверджень причин смерті, хоча встановлення даної обставини має важливе значення для вирішення питання підвідомчості спору з огляду на позицію Верховного Суду у постанові від 33.03.2023 у справі № 290/289/22-ц.

При цьому позивачка, вказуючи про смерть ОСОБА_4 , звертається до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства, однак у прохальній частині позову просить встановити факт визнання батьківства, що є різними правовими категоріями (ст. 128 та 130 СК України).

Також в порушення вимог ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано копії доданих до неї додатків відповідно до кількості заінтересованих осіб. При цьому до одного екземпляру копії позовної заяви долучені додатки, які не всі завірені у встановленому законом порядку, а витяг з ЦНАПу є нечитабельним і з нього не можливо встановити його повний зміст.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ЦПК України, а саме: надати докази (н-д: актовий запис народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи інший офіційний документ), які свідчать, що запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України), вказують на причини смерті ОСОБА_4 , а також надати належним чином завірені копії додатків до позовної заяви відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини та враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95), про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

При цьому враховує, що встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачкою цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Якщо позивачка відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачка не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута їй.

Копію даної ухвали направити позивачу по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич