Справа № 194/534/23
Номер провадження № 2/194/220/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21 квітня 2023 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів. Свою позовну вимогу мотивує тим, що судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року з нього на корись ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Вважає, що аліменти повинні бути зменшені з 1/4 до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, бо він не працює, отримує допомогу як внутрішньо переміщена особа, та волонтерську допомогу, яка не відноситься до його доходів. Інших джерел доходу він не має. Згідно витягу з сайту Державної служби статистики в Україні середня заробітна плата штатних працівників по Дніпропетровській області за 2022 рік становить 14479,00 грн., 1/4 частка від цієї суми становить 3619,75 грн. Сума аліментів на утримання дитини в розмірі 3619,75 грн. на місяць на даний час для нього є не підйомною, і він не може сплачувати аліменти в такому розмірі. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 02 червня 2023 року через засоби поштового зв`язку надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позову. Заяву про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву суду не надала.

Натомість, суд не приймає відзиви на позовну заяву до розгляду та вирішує справу за наявними в ній матеріалами, оскільки він поданий з пропуском встановленого судом строку для подання відзиву. Так, в ухвалі суду про відкриття провадження зазначено, що не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті, відповідач має право надіслати до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до поштового повідомлення ухвалу суду про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї відповідач отримала 09 травня 2023 року. Відзив на позовну заяву відповідач надала суду 02 червня 2023 року через засоби поштового зв`язку, заяву про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву суду не надала.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Представник відповідача адвокат Мицак Н.Т. в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнає, просить в задоволені позову відмовити, розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане 10 березня 2022 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро).

Судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року по цивільній справі № 194/74/23 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 26 січня 2023 року.

Відповідно до акту від 12 січня 2023 року, складеного начальником ЖРЕД-4 ОСОБА_3 та сусідами, за адресою: АДРЕСА_1 , з 10 квітня 2022 року по теперішній час мешкають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно довідки від 10 липня 2020 року № 1203- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з сайту Державної служби статистики в Україні середня заробітна плата штатних працівників по Дніпропетровській області за січень 2022 рік склала 14479,00 грн.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , 30 червня 2020 року звільнений з ПАТ «Дніпровський коксохімічний завод» згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін). З 13 липня 2020 року по 08 квітня 2021 року у Дніпровському міському центрі зайнятості отримував виплату допомоги по безробіттю відповідно до пп.12 п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ, ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року страхового стажу не має.

Згідно розрахунку заборгованості за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу по справі № 194/74/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість зі сплати аліментів станом на 14 квітня 2023 року становить 11147,27 грн.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Ст. 180 Сімейного Кодексу України також передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Суд бере до уваги, що під час винесення 26 січня 2023 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі № 194/74/23 судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 вже не працював, на обліку у Центрі зайнятості не перебував.

Також, суд бере до уваги, що під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження погіршення свого майнового стану, саме після народженням дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, при ухваленні рішення суд враховує те, що позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що після народженням у нього дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нього змінився матеріальний чи сімейний стан, або погіршилося його здоров`я.

На підставі вище зазначеного, та з урахуванням того, що дитини повинна мати належне утримання для її розвитку відповідно до віку, а позивачем не надано доказів, що ним здійснюються будь-які витрати на утримання інших осіб, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягає.

На підставі ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4,10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280, 281 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 31 липня 2023 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін