Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
23.06.2023 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника відповідача ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» Сайка Ю.В. про поновлення строку на подання доказів на підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» витрати на правничу допомогу в сумі 19 418,70 грн.
Суд, вивчивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, приходить до наступного.
Відповідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2023 про відкриття провадження у справі розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 55).
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться (частина 8 ст. 279 ЦПК України).
Згідно положень частини 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2023 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Плюс ЛТД» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 5 591,26 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 5 591,26 грн. та судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. 113-122).

Відповідно частин 1, 2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У відзиві на позов відповідачем ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД», відповідно норми п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., при цьому вказано, що остаточні дані, що впливають на розмір таких витрат, будуть надані суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а.с. 60-66).

Згідно положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно частини 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, докази про понесені судові витрати, з урахуванням попередньо поданої стороною відповідача заяви про намір подати такі документи та дати ухвалення рішення суду 12.06.2023, відповідач мав подати до 19.06.2023 (з урахуванням, що дата 17.06.2023 є вихідним днем), при цьому заява про ухвалення додаткового рішення подана через систему «Електронний суд» 23.06.2023, тобто з пропущенням встановленого законом процесуального строку. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про обізнаність відповідача про ухвалення рішення 12.06.2023 та за повідомленням представника Сайка Ю.В. про факт прийняття судового рішення сторона відповідача дізналася 21.06.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень. До того ж, копія судового рішення відповідачем була тримана 26.06.2023, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 124).

У зв`язку з цим суд вважає, що строк на подання доказів про понесені витрати на правничу допомогу відповідачем пропущений з поважних причин, тому підлягає поновленню, відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 ст. 133 ЦПК України).

За нормами ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.

12.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Плюс ЛТД» та Адвокатським бюро «Сайко та партнери» було укладено Договір про надання правової допомоги № 33, пунктом 1. 4 якого визначено, що конкретний зміст правової допомоги, що надаватиметься клієнту, згідно умов цього договору, визначається сторонами в додатковій угоді до даного договору (а.с. 131-133).

21.04.2023 між відповідачем ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» та АБ «Сайко та партнери» укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової допомоги № 33 від 12.08.2021, змістом якої є надання адвокатським бюро повного спектру професійної правничої допомоги пов`язаної з представленнями прав та інтересів клієнта у справі № 755/13524/22, де клієнт виступає в статусі відповідача, та у зв`язку з цим представлення прав і законних інтересів клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді, Верховному Суді та перед іншими фізичними і юридичними особами; прізвище адвоката, що надаватиме правову допомогу - Сайко Ю.В. (а.с. 133 зв., 134).

Відповідно вищевказаної додаткової угоди № 2 від 21.04.2023, розмір гонорару адвокатського бюро визначається на підставі загального обсягу виконаної роботи (наданої послуги) у відповідності до змісту правової допомоги, що надається клієнту та тарифної ставки бюро, яка складає 2 000,00 грн./1 година; мінімальний оплачуваний час складає 0,5 години, а мінімальна вартість представлення інтересів клієнта в одному судовому засіданні становить 2 000,00 грн. Також сторони дійшли згоди, що якщо буде досягнуто мету змісту правової допомоги (прийнято судове рішення у справі № 755/13524/22 про відмову у задоволенні позовних вимог до клієнта, та/або про часткове задоволення позовних вимог (стягнення з клієнта коштів у розмірі, що не перевищує 50 000,00 грн.), клієнт додатково сплачує бюро «гонорар успіху» в розмірі 7 000,00 грн.

Суду надано Акт № 1 про надання правничої допомоги від 22.06.2023, підписаний АБ «Сайко та партнери» та ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» з переліком виконаних робіт адвокатом Сайко Ю.В. на виконання укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги, кількістю витрачених годин та розміру гонорару, відповідно якого загальна вартість послуг складає у розмірі 14 000,00 грн., що включає: ознайомлення з копією позовної заяви та доданими до неї документами у справі № 755/13524/22, опрацювання нормативної бази, судової практики та наявних у клієнта документів, що потенційно можуть спростувати заявлені до нього вимоги, з метою формування правової позиції клієнта і відзиву на пред`явлений позов - 2 год., розмір гонорару 4 000,00 грн.; підготовлення і надіслання клієнту відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з клієнта заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку у справі № 755/13524/22 - 5 год. розмір гонорару 10 000,00 грн. (а.с. 134 зв.).

Копія заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками стороною відповідача була направлена на адресу позивачки 23.06.2023, що підтверджується описом вкладення та накладною Укрпошта № 448 (а.с. 129 зв.). Відповідно трекінгу відстеження поштових відправлень за № 448 встановлено, що вказана заява з доданими до неї копіями документів отримана позивачкою особисто 05.07.2023. При цьому від позивачки ОСОБА_1 до суду будь яких заяв стосовно поданої ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» заяви про ухвалення додаткового рішення не надходило.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За нормою частини 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частини 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Як зазначено вище, будь яких заперечень щодо вимог відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу позивачкою до суду не подано.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 викладено правову позицію, відповідно якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

При вирішенні вимог заяви про ухвалення додаткового рішення суд враховує наступне.

У відзиві на позов, відповідно вимог п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, відповідачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» очікує понести в зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. (а.с. 65).

У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач вказує розмір судових витрат на правничу допомогу 21 000,00 грн., з яких: гонорар в сумі - 14 000,00 грн., додаткова винагорода у формі гонорару успіху - 7 000,00 грн.

За приписами частини 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення ґрунтуються на правочинах укладених між ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» та Адвокатським бюро «Сайко та партнери» 12 серпня 2021 року та 21 квітня 2023 року. Відзив на позов був поданий 03.05.2023, тобто після укладення договору про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього, будь яких інших договорів та заяв з процесуальних питань під час розгляду справи стороною відповідача не подавалось.

Відповідачем не обґрунтовано та доведено жодними доказами тих обставин, що він не міг передбачити перевищення судових витрат на правничу допомогу на час подання відзиву.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє ТОВ «Бізнес Плюс ЛТД» у відшкодуванні судових витрат на правничу допомогу в частині їх перевищення у розмірі 1 000,00 грн. та враховує до розподілу судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Поряд з цим, будь яких доводів позивачкою стосовно доведення неспівмірності заявлених відповідачем судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, не наведено та до суду не було подано жодних обґрунтувань і розрахунків стосовно невідповідності розміру гонорару ціні позову, обсягу матеріалів у справі, кількості підготовлених процесуальних документів, складності справи тощо, що відповідно вимог процесуального закону має доводитися стороною у справі у разі заперечень щодо розподілу заявлених судових витрат та зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Розподіляючи заявлені до стягнення витрати відповідача на професійну правничу допомогу за відсутності клопотання позивачки про зменшення розміру таких витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення цих вимог, а саме пропорційно розміру у задоволенні позовних вимог яких було відмовлено, що становить 91,3 % ціни позову.

Таким чином, враховуючи принцип пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, на користь відповідача з позивачки слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі у розмірі 18 260,00 грн. (20 000,00 грн. : 100 х 91,3 %). У іншій частині заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 15, 127, 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Плюс ЛТД» строк для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу.

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Плюс ЛТД» Сайка Юрія Васильовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 755/13524/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Плюс ЛТД» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Плюс ЛТД» витрати на правничу допомогу у розмірі 18 260 (вісімнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Плюс ЛТД», місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Краківська, буд. 18-А, ідентифікаційний .

Додаткове судове рішення складено 02.08.2023.

Суддя