Провадження № 2-з/752/201/23
У Х В А Л А

30.06.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ящука Д.О.,

розглянувши заяву представника позивачів про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до поданої заяви, позивачі просять суд стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 380 926,20 гривень матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на купівлю медичних препаратів на суму 3682, 38 гривень та судові витрати у справі.

Представником позивачів подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, що належать на праві власності Відповідачу-3 ОСОБА_5 : кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0030, площею 0,25 га; кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0522, площею 2 га; кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0012, площею 10,1055 га; кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0030, площею 7,9231 га.; на земельні ділянки, що належать на праві власності Відповідачу-1: ФОП ОСОБА_3 : кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0008, площею 0,0811 га; кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0328, площею 0,5738 га; кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0554, площею 1,0731 га; кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0173, площею 1,9371 га.

Свою заяву представник позивачів обґрунтовує тим, що 03.04.2023 о 07:20 год. на 24 км а/д Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів - автобусу марки SETRA д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобілем марки BMV 318 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб автомобіль марки BMV 318 д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а його власнику було завдано матеріальних збитків. Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності - «Центр експертної оцінки» ФОП ОСОБА_6 , викладеного у звіті з оцінки матеріального збитку транспортного засобу від 15.05.2023 р. № 50/23 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля BMV 318 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП складає 380 926,20 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ОСОБА_4 застрахована страховиком - ПрАТ Страхова Компанія «Перша», який попередньо повідомив, що розмір відшкодування в порядку обов`язкового страхового відшкодування буде поділено між 9 (дев`ятьма) учасниками ДТП та орієнтовно буде становити 80 000,00 грн. та може бути сплачено після набрання законної сили вироку у кримінальному провадженні за №0001186 від 03.04.2023.

Вина водія автобуса марки SETRA д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 встановлена обвинувальними актом, складеним у кримінальному провадженні, зареєстрованого в ЄДРДР за №0001186 від 03.04.2023 за фактом завдання одному з учасників ДТП - потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ.

Позивач-2 ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки BMV 318 д.н.з. НОМЕР_2 у момент настання дорожно - транспортної пригоди та постраждала фізично.

Водій ОСОБА_4 , ймовірно, є працівником ФОП ОСОБА_3 , який надає послуги з перевезення пасажирів.

Невідомою є обставина, чи здійснював водій ОСОБА_4 виїзд автомобіля марки автобуса марки SETRA д.н.з. НОМЕР_3 у момент вчинення дорожньо-транспортної події під час виконання службових обов`язків за подорожнім листом чи використовував автотранспорт у власних цілях.

Транспортний засіб автобус марки SETRA д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_5 , співвласником є ОСОБА_8 .

Представник позивачів зазначає, що оскільки учасниками дорожньо-транспортної пригоди, фактично є 9 (дев`ять) осіб, а в межах лімітів страхового покриття за пошкодження майна, визначених Законом України «Про обов`язкове транспортне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком не буде відшкодовано в повному розмірі шкоду, завдану ОСОБА_9 .

Тому позивачі вимушені солідарно звертаються до суду для отримання відшкодування у повному розмірі за спричинену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав, на все майно Відповідача-2 ОСОБА_4 постановою Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 27.05.2009 року накладено арешт.

Оскільки відповідачі фактично мають відшкодувати шкоду позивачам, завдану джерелом підвищеної небезпеки на суму 380 926,20 грн. та на суму 3682,38 грн., на даний час є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивачів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Згідно з п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» «право на суд», одним із аспектів якого є право на доступ, тобто право подавати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

При розгляді заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд встановив, що між сторонами існує спір щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачам, суд вважає належним заходом забезпечення з огляду на предмет спору та таким, що відповідає характеру спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суть позовних вимог, їх розмір та, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення даного позову.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки, що належать на праві власності відповідачу ОСОБА_5 :

-кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0030, площею 0,25 га;

-кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0522, площею 2 га;

-кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0012, площею 10,1055 га;

-кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0030, площею 7,9231 га.

Накласти арешт на земельні ділянки, що належать на праві власності відповідачу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ):

-кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0008, площею 0,0811 га;

-кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0328, площею 0,5738 га;

-кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0554, площею 1,0731 га;

-кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0173, площею 1,9371 га.

Стягувачами є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), а боржниками є ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ); фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: