Справа № 466/4838/23
Провадження № 2/466/1553/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Шевченківський районний м. Львова в складі:

головуючого - судді Зими І.Є.

за участю секретаря Колодій Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну за позовною заявою Львівського національного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

11.05.2023р. ректор Львівського національного університету імені Івана Франка Мельник В.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані освітні послуги у розмірі 26 077,00 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12.09.2019р. між ЛНУ ім. І.Франка , в особі ректора ОСОБА_2 , та аспірантом ОСОБА_1 укладено договір «Про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі» № 18 від 12.09.2019 року за спеціальністю (032) Історія та археологія, згідно якого ОСОБА_1 був зарахований до аспірантури за очною (вечірньою) формою навчання.

Наказом ректора ЛНУ ім.І.Франка № 1732 від 01.06.2021 року ОСОБА_1 був відрахований з аспірантури за невиконання умов договору та втрату зв`язків з кафедрою.

Пунктом 3.1.1 Договору № 18 передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірі та строки, що встановлені цим договором.

Однак ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за навчання не погасив. Вартість навчання у 2021/2022 н.р. становила 26077 грн. 00 коп. Оплата за навчання ОСОБА_1 не була здійснена. Відтак сума боргу відповідача перед університетом станом на 01.05.2023 р. складає 26 077,00 грн.

ОСОБА_1 , 01.07.2021 року , була надіслана вимога про повернення заборгованих коштів , проте така залишена без реагування.

Ухвалою судді від 31.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Порядок надання вищими навчальними закладами платних послуг регулюється Законом України «Про вищу освіту», Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», Порядком надання платних освітніх послуг державними та комунальними навчальними закладами, який затверджений спільним наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 № 736/902/758, Типовим договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами, що затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 11.03.2002 № 183.

Згідно ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 12 вересня 2019 року між Львівським національним університетом імені Івана Франка, в особі ректора Мельника Володимира Петровича , та аспірантом ОСОБА_1 укладено договір «Про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі» № 18 від 12.09.2019 року за спеціальністю (032) Історія та археологія, за якою ОСОБА_1 був зарахований до аспірантури за очною (вечірньою) формою навчання.

Відповідно до наказу ректора Львівського національного університету імені Івана Франка № 1732 від 01.06.2021 року ОСОБА_1 був відрахований з аспірантури за невиконання умов договору та втрату зв`язків з кафедрою.

Згідно з п. 3.1.1 Договору № 18 замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірі та строки, що встановлені цим договором.

Відповідно до ч.2ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього ж кодексу.

За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Ст.610 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім того, відповідно до ч.6ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати.

Також, на підставі типової угоди «Про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі» ЦК України передбачає ч. 1 ст. 901, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, позивач зобов`язання по договору виконав в повному обсязі, здійснив навчання ОСОБА_1 , а відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання за договором повністю не виконав та не внесла плату за отриману освітню послугу, внаслідок чого була відрахований з навчання.

Як вбачається із довідки бухгалтерії, вартість навчання у 2021/2022 н.р. становила 26077 грн. 00 коп., однак оплата за навчання ОСОБА_1 не була здійснена.

Таким чином, сума заборгованості останнього по оплаті за навчання станом на 01.05.2023 р. становить 26 077,00 грн.

Відповідачу була надіслана вимога про повернення заборгованих коштів від 01.07.2021 року, яка залишена без реагування.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №914/1126/14 викладений наступний правовий висновок: «Згідно з ст. 549 ЦКУ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов є підставний, підлягає до задоволення .

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2 684 грн. 00 коп. сплаченого судового збору при подані позову до суду.

Керуючись ст.141,264,265,268,274,275,279 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету імені Івана Франка заборгованість по оплаті у сумі 26 077 (двадцять сім тисяч сімдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету імені Івана Франка суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Позивач: Львівський національний університет імені І. Франка (вул. Університетська, 1, м. Львів; реквізити: одержувач - ЛНУ ім. Івана Франка, ЄДРПОУ - 02070987, Банк одержувача: ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок: UА 0001061.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Зима