Справа № 686/8774/23
Провадження № 2/686/3313/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О. В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника відповідача Ленчик В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник - Офіс Генерального прокуратура про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - Офіс Генерального прокуратура про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11 з 04 квітня 2023 року по 09 квітня 2023 року та просить стягнути з Держави Україна на його користь 0000.00 гривень моральної шкоди.

На обґрунтування свого позову вказав, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11 залишається невиконаною з вини посадових і службових осіб відповідача та є триваючим в часі правопорушенням і продовжуваного делікту.

Подача позовної заяви до суду про стягнення шкоди, завданої внаслідок порушення конституційного права на судовий захист, є здійсненням його волевиявлення, оскільки він обрав на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Причина завдання йому моральної шкоди невиконання рішення суду. Наслідок невиконання рішення суду порушено його право на судовий захист. Заявлений розмір моральної шкоди сформований за його внутрішнім переконанням внаслідок порушення його права на справедливий, визначений у відповідності до принципу еквівалентності правопорушення виходячи з обставин конкретної страви, який неможливо арифметично розрахувати та буде достатнім покриттям його порушеного права на судовий захист і справедливою сатисфакцією в розумінні ЄСПЛ.

Неминучим наслідком порушених його прав є обов`язок правопорушника відшкодувати йому моральну шкоду в порядку ч.1 ст. 23 ЦК України. Право на відшкодування шкоди і стягнення шкоди з правопорушника є абсолютним. Заявлена моральна шкода за порушене його право на судовий захист розрахована ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня як в державі Україна, так і в інших тимчасових державах, та буде справедливою сатисфакцією за порушене право на судовий захист і ефективним юридичним захистом.

Позов про відшкодування моральної шкоди направлений, в тому числі, і на зменшення питомої ваги вказаних правопорушень та справ проти держави Україна взагалі, оскільки відшкодування державою Україна шкоди, завданої її посадовими чи службовими особами, дасть можливість говорити про встановлення ефективних запобіжників від таких порушень.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив, в якому вказав, що позов задоволенню не підлягає. Згідно зі ст. ст. 12, 76, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами в цивільній справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Касаційним цивільним судом Верховного Суду від 22.12.2020 у постанові, винесеній по справі №686/24223/17 зазначено, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167, 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювана шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У той же час будь-яких доказів, на обґрунтування своїх вимог в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 не надано, а саме не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди діями чи бездіяльністю відповідача.

Натомість чинним законодавством, в тому числі і нормами Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено чіткі механізми захисту порушеного права особи у разі невиконання рішення у адміністративній справі.

Оскільки позивачем не наведено доказів, на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що в силу вимог статті 81 ЦПК України року є процесуальним обов`язком позивача, в задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди прошу відмовити.

Крім того необхідно зазначити, що у справі № 686/5244/21, в якій ОСОБА_2 було заявлено аналогічні позовні вимоги, проте за інший період часу. Верховний Суд постановою від 12.04.2022 залишив в силі Постанову Хмельницького апеляційного суду від 04.08.2021, якою було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна (представник - Офіс Генерального прокурора) у зв`язку із недоведеністю позовних вимог, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача.

Також необхідно наголосити, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі № 2270/14181/11, якою залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 від 08.09.2021 про застосування судового контролю у справі № 2270/14181/11, встановлено, що рішення у справі № 2270/14181/11 є фактично виконаним. Вказана ухвала ОСОБА_1 не оскаржувалася.

Відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, може бути лише держава, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 711/2652/17).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі № 641/8857/17 зазначено, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц). Зазвичай це орган, діями якого завдано шкоду.

Позовна заява ОСОБА_1 в цій справі не містить вказівки якими саме посадовими особами якого саме державного органу на думку позивача у період з 04.04.2023 по 09.04.2023 не виконувалася постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 у справі №2270/14181/11.

Водночас, Офіс Генерального прокурора не був і не є учасником справи № 2270/14181/11, не був і не є учасником виконавчого провадження ш;одо виконання рішення суду у цій справі, а отже не наділений повноваженнями представляти Державу Україна у спірних правовідносинах.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - Офіс Генерального прокуратура про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11 з 04 квітня 2023 року по 09 квітня 2023 року та просить стягнути з Держави Україна на його користь 0000.00 гривень моральної шкоди.

Статтями 167, 170 ЦК України визначено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно ч.2 ст. 30 ЦПК України - позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 38 ЦПК України у вказаній редакції).

У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (пункт 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №5023/10655/11 від 20 листопада 2018 року).

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів тому, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник - Офіс Генерального прокуратура про відшкодування моральної шкоди, слід відмовити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача;

Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, то судові витрати повязанів з розглядом справи покладаються на позиваач.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 16, 23 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ,ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник - Офіс Генерального прокуратура про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_1

Відповідач: Держава Україна, представник Офіс Генерального прокуратура, 01011 м. Київ вул. Різницька, 13/15.

Повний текст рішення складено 31.07.2023 року.

Суддя: