Справа № 346/1732/23
Провадження № 2/346/915/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

за участю секретаря: Вербіщук О.Д.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Коломия позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради до ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

04.04.2023 представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить відібрати від відповідача малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати її органу опіки та піклування для вирішення питання про її подальше влаштування.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що в кінці 2022 року сім`я відповідача потрапила в поле зору працівників Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, Служби у справах дітей та відділення соціальної роботи Єдиного ЦНСРП у зв`язку з тим, що молода мама разом зі своїм співмешканцем розпивали спиртні напої, вчиняли в квартирі сварки і сусіди скаржилися на дану сім`ю. Згідно наказу №2 від 19.01.2023 малолітня ОСОБА_4 перебуває на обліку в Службі у справах дітей, як дитина, що потрапила у складні життєві обставини. З лютого місяця сім`я відповідача перебуває під соціальним супроводом працівників відділення ЄЦНСРП, які надавали молодій матері консультації по догляду за новонародженою дитиною, приносили засоби гігієни, дитяче харчування та одяг. На зауваження працівників служби у справах дітей та відділення ЄЦНСРП відповідач реагувала неадекватно, агресивно, застосовувала нецензурну лексику, постійно при спілкуванні кричала. З Коломийського РВП надійшла інформація про те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, не здійснює належного догляду за дочкою, а всі обов`язки по догляду малолітньої дитини взяла на себе матір її співмешканця ОСОБА_5 . Зазначають, що відносно відповідача було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП та неодноразово проводилися обстеження умов проживання сім`ї останньої, де встановлено незадовільні побутові умови для проживання. 21.03.2023 виконавчим комітетом Коломийської міської ради, як органом опіки та піклування прийнято рішення за №67 «Про негайне відібрання від матері малолітньої дитини та влаштування її в сім`ю патронатного вихователя».

На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст. 170 СК України.

Відповідач ОСОБА_6 правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

ІІ. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.04.2023 позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради залишено без руху на надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.04.2023 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Суд ухвалою від 29.05.2023 підготовче провадження закрив та призначив справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 під час судового розгляду заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в ньому. Додатково зауважила, що відповідач зареєстрована за однією адресою, проте проживає за іншою, самостійно за дитиною маже не доглядає. Реєстрацію народження дитини відповідач здійснила вже під супроводом Служби у справах дітей, проте після відібрання дитини жодного разу не зверталась до Служби, щоб відвідати свою дитину. Вважає, що саме відібрання дитини буде тим дієвим заходом, який сприятиме якнайкращому забезпеченню прав малолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти позовних вимог Органу опіки та піклування, наполягаючи на тому, що бажає і надалі самостійно займатись вихованням своєї дочки. Зазначила, що свою поведінку значно скорегувала, паспорт на своє ім`я отримала, отримує соціальну допомогу на дитину, з батьком дитини планують переїжджати в окреме помешкання, оскільки там де проживали умови були посередніми.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Коломия, Івано-Франківської області, про що свідчить свідоцтвом про народження , видане 17.11.2022 Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №876. У свідоцтві про народження батьками зазначені: батьком « ОСОБА_8 » та матір`ю « ОСОБА_9 ».

За змістом актів обстеження умов фактичного проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , від 28.11.2022 та 17.01.2023, складених комісією Служби у справах дітей Коломийської міської ради, відповідач проживає разом із співмешканцем, його матір`ю та малолітньою дитиною. Вихованням дитини не займається, разом з співмешканцем зловживає алкогольними напоями, не відвідує з дитиною лікаря. Догляд за дитиною здійснює ОСОБА_5 . Рекомендовано взяти дитину на облік дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах, тримати сім`ю на постійному контролі.

Наказом №2 служби у справах дітей Коломийської міської ради від 19.01.2023 взято на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до зобов`язання відповідача від 20.01.2023 на ім?я начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зобов`язалась належно доглядати за дочкою ОСОБА_10 , а також поновити свій паспорт громадянки України, прописати дитину за місцем своєї реєстрації, подати документи на отримання допомоги при народженні дитини та повести дитину на медичне обстеження до хірурга в м. Львів.

Згідно акту обстеження умов проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , від 06.02.2023, складеного комісією служби у справах дітей Коломийської міської ради мати з дитиною перебувала вдома, дитина одягнута в приміщенні охайно.

14.03.2023 за вих. №5950 Коломийським РВП ГУНП в Івано-Франківській області на адресу служби у справах дітей Коломийської міської ради було направлено вимогу про вжиття невідкладних заходів реагування в частині захисту законних прав та інтересів ОСОБА_4 , матір якої ОСОБА_2 систематично ухиляється від виконання, покладених на неї батьківських обов`язків, зловживає алкоголем, не здійснює догляду за дівчинкою, нехтує проведенням медичного обстеження. Обов`язки по догляду за дитиною здійснює матір її співмешканця ОСОБА_5 . Відносно ОСОБА_2 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП, які направлено на розгляд до Коломийського міськрайонного суду, проте вказані заходи та роз`яснювальні бесіди, що проводилися з молодою матір`ю не мають на неї позитивного впливу. Умови проживання дівчинки незадовільні, бруд, антисанітарія, пляшки від алкоголю по всій кімнаті. Вважають, що ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_11 своєю асоціальною поведінкою несуть пряму загрозу для життя та здоров`я дитини. Під час останнього візиту, а саме: 14.03.2023 батьки дівчинки вкотре перебували на підпитку, на шлях виправлення не стають, а тому не можуть надалі здійснювати догляд за дитиною.

За повідомленням з Єдиного центру надання реабілітаційних та соціальних послуг м. Коломия Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради від 15.03.2023 за вих. №86101-12 під соціальним супроводом з 06.02.2023 перебуває сім`я ОСОБА_2 , яка має на вихованні доньку ОСОБА_12 ?юк ОСОБА_13 . Сім`я проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації разом зі співмешканцем, який зі слів матері дитини являється біологічним батьком дитини та його матір`ю-пенсіонеркою, яка є власником житла. Умови проживання сім`ї належні. За період соціального супроводу працівниками відділення було здійснено вісім відвідувань сім`ї, також було надано неодноразово гуманітарну допомогу у вигляді підгузок для дитини та дитячого харчування з метою підтримки сім`ї, оскільки допомоги на новонароджену дитину мати ще не оформила у зв`язку з тим, що в неї відсутній паспорт громадянина України. Під час відвідувань працівники відділення здебільшого спілкувались тільки з ОСОБА_14 , матір`ю співмешканця ОСОБА_2 , яка фактично і здійснювала догляд за немовлям, займалася лікуванням дитини, яка народилася з вадою та слабким здоров`ям, перебувала з дитиною на стаціонарному лікуванні та в подальшому сама неодноразово здійснювала поїздки на консультації до лікуючого лікаря в м. Івано-Франківськ. Під час останнього візиту в сім`ю 14.03.2023 разом з працівниками служби у справах дітей було проведено профілактичну бесіду з матір`ю дитини та її співмешканцем. Поведінка матері дитини була девіантною, її стан був неадекватним, вона була агресивно настроєна проти працівників та вжила щодо них нецензурну лексику. Оскільки мати дитини не хоче іти на контакт з працівниками відділення та не виконує належним чином план соціального супроводу, тому просять вжити заходів щодо сім`ї ОСОБА_2 та врегулювати питання подальшого перебування дитини в даній сім`ї.

Начальник Служби у справах дітей Коломийської міської ради від 15.03.2022 за вих. №88/12-28/01, у службовій записці, адресованій міському голові просить розглянути питання про негайне відібрання малолітньої дочки ОСОБА_12 ?юк ОСОБА_13 від матері ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, оскільки вважає, що є порушення прав малолітньої дитини на належне виховання, харчування та розвиток, а також існує загроза життю і здоров`ю, немовляти. За інформацією КНП Коломийської міської ради «Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 15.02.2023 №86/01-20 відомо, що дитина перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», але з дитиною перебувала громадянка ОСОБА_5 , а не мати ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради №67 від 21.03.2023 «Про негайне відібрання від матері малолітньої дитини та влаштування її в сім`ю патронатного вихователя» вирішено негайно відібрати малолітню ОСОБА_12 ?юк ОСОБА_13 від матері ОСОБА_2 . Влаштувати малолітню ОСОБА_15 в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_16 , яка зареєстрована і фактично проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

ІV. Оцінка Суду

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім?ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім?ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв?язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам?ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв?язків із сім?єю, крім випадків, коли сім?я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»).

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі №402/428/16-ц, провадження №14-327цс18.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-X11 від 27.02.1991, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов?язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Оцінюючи доводи позивача, досліджені під час судового розгляду, суд приходить до висновку про те, що позиція Органу опіки та піклування ґрунтується лише на документах оформлених ними самостійно, тоді як жодних доказів на обґрунтування встановлених ними обставин, як то факти притягнення до адміністративної відповідальності, показання сторонніх осіб щодо неналежного виховання малолітньої дитини, документи на підтвердження того, що відповідач не перебувала на лікуванні з малолітньої дитиною суду надано не було.

Висновки органу опіки та піклування фактично ґрунтуються лише на власних спостереженнях і на суб`єктивній оцінці умов проживання малолітньої дитини та нею отримуваного догляду, що на переконання суду є неприпустимим, а відповідно не може об`єктивно охарактеризувати як відповідача так і належність та достатність виконання нею батьківських обов`язків. Також суд звертає увагу на ту обставину, що жоден доказ долучений до матеріалів справи не свідчить, що малолітній Крив?юк Діані загрожувала небезпека або вона залишалась без догляду на тривалий час, що також могло створити небезпеку для її життя або здоров`я. Відсутні будь-які докази і того, що відповідач веде таки спосіб життя, який перешкоджає належному виконанню батьківських обов`язків або свідчить про ухилення від них.

З урахуванням викладеного відсутні достатні та беззаперечні підстави вважати, що відібрання малолітньої ОСОБА_4 буде відповідати інтересам останньої, а подальше проживання зі своєю матір`ю не забезпечить їй належний догляд, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, отже відсутні підстави для вирішення питання щодо відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради до ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення виготовлено «28» липня 2023 року

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Органі опіки та піклування Виконавчого комітету Коломийської міської ради, зареєстроване місце знаходження: пр. Михайла Грушевського, м. Коломия, Івано-Франківська область, .

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА