Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3931/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, до Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на будинок,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, звернулася в суд з позовом до Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на будинок.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Бабуся залишила заповіт від 12.10.2015 року (зареєстрований у спадковому реєстрі 60207172), відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_3 та матері позивачки ОСОБА_4 .

Посвідченою заявою мати позивачки ( ОСОБА_4 ) відмовилась від своєї частки на користь дочки - позивачки по справі.

Серед спадкоємців першої черги залишились відсутні інші родичі, які б мали право на обов`язкову частку (відсутні пенсіонери чи особи з інвалідністю):

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

Державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , довідкою старости села щодо погосподарських книг (а.с.6-17, 21).

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт від 12.10.2015 року (зареєстрований у спадковому реєстрі 60207172), відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_3 та матері позивачки ОСОБА_4 (а.с.18).

Посвідченою заявою позивача мати ОСОБА_4 відмовилась від своєї частки на користь дочки - позивачки по справі (а.с.20).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

Позивач на користь якої складено заповіт, проживала і була зареєстрована у спадковому будинку разом із спадкодавцем, а тому вважається, що вона прийняла спадщину протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (а.с.7).

Належність спадкового будинку спадкодавцю ОСОБА_2 стверджується записами в погосподарській книзі та довідкою старости села (а.с.21).

Відповідно до довідки Виноградівського міської ради № 178, ОСОБА_2 на час смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до довідки міського голови - станом на день смерті ОСОБА_2 з нею разом були зареєстровані дочка ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 , внук ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 та правнуки і правнучки (а.с.23).

Внуки та правнуки не включаються до спадкоємців першої черги, а оскільки спадкодавцем за життя складено заповіт - то будь які черги по закону не застосовуються в рамках даної справи.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку (інваліди, непрацездатні особи тощо) не має. Інші брати та сестри не проживали з бабусею на час її смерті та не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Таке ж положення продубльоване у новому Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме у статті 19.

Відповідно до "Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий" будинок по АДРЕСА_1 », складеного червня 2023 року, з надвірними спорудами рахується за ОСОБА_2 на підставі довідки виданої старостою села від 26.08.2021 року №142. Загальна площа 40.3 кв.м., житлова площа 16.8 кв.м. Будівництвом завершений у 1969 році (а.с.36-41).

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до правил, встановлених ст. 1268 ЦК України, визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Правовстановлюючих документів на будинок не оформлено (а.с.36).

Відповідно до письмової відмови нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину не вдається можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок (а.с.26).

Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходяться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

З роз`яснень наданих державною архітектурно-будівельною інспекцією України в листі № 40-12-2409 від 01.09.2011 року «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року» вбачається, що 05.08.1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Постановою КМУ від 05.08.1992 року № 449, тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.

В свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» викладено наступну правову позицію: « Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення».

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно правил встановлених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про повне задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 284, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 40,3 м.кв, в тому числі житлова площа 16,8 м.кв.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 28.07.2023 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк