УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2461/23

28 липня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вивозу її правнуків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 будь-якій особі за межі України до закінчення розгляду справи про позбавлення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав стосовно його дітей та стягнення аліментів на їх утримання.

Заява обґрунтована тим, що заявник має намір подати позовну заяву про позбавлення свого колишнього зятя, ОСОБА_5 , батьківських прав стосовно її правнуків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та стягнення з останнього аліментів на утримання дітей.

Вказує, що була опікуном матері правнуків, ОСОБА_5 , після розірвання шлюбу із матір`ю дітей, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та утриманні дітей, з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкувався з дітьми, участі у житті дітей не брав.

Доки матір дітей заробляла кошти за кордоном, діти проживали із заявником. Пізніше мати дітей забрала їх до себе у Республіку Польща, влаштувала їх до школи там, забезпечувала усі їх потреби, намагалась стягувати аліменти з батька дітей, але останній, дізнавшись про це, виїхав до Литви.

В подальшому матері дітей виявили захворювання і через якийсь час вона померла, а діти лишились із заявником.

Батько дітей, після смерті їх матері, відновив спілкування з дітьми, почав налаштовувати дітей, що їм буде краще жити у Федеративній Республіці Німеччина, де вони отримуватимуть по 500 Євро кожен, але одночасно останній нічого не робить, щоб підготувати їх до переїзду, що свідчить про те, що останній має намір використовувати вказані кошти на свої потреби.

Також вказує, що ОСОБА_5 оформив пенсію по втраті годувальника на дітей на своє ім`я.

Вважає, що поведінка ОСОБА_5 свідчить про нехтування останнім свої батьківських прав і що останній не забезпечить дітям необхідних умов проживання. Але якщо заявник буде бачити, що останній змінив свою поведінку до дітей, то вона залишить позов без розгляду.

Вказує, що для дітей має бути забезпечено всебічний розвиток, закладення основ здоров`я, розвиток інтелектуальних, творчих здібностей, а якщо батько вивезе правнуків за кордон, то вони не будуть мати належного догляду та турботи.

Крім того, батько дітей має алкогольну залежність, але є законним представником дітей, а тому коли останній вивезе дітей за кордон, то не буде дієвого способу повернути дітей назад, що може ускладнити виконання рішення суду, у разі позбавлення його батьківських прав, а це є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, з яким заявник має намір звернутись до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 Цивільного процесуального кодексу України та приймається судом.

При цьому суд враховує, що відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, положеннями ст.150 ЦПК України, якою визначено види забезпечення позову, з урахуванням роз`яснень, які містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не заборонено допускати й інші його види, але з урахуванням обмежень, зазначених у вказаній статті Кодексу.

Суд також враховує, що відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Крім того, у рішенні в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відтак, заборона вивезення малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 будь-якій особі за межі України до набрання рішенням суду у справі про позбавлення батька дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав стосовно його дітей та стягнення аліментів на їх утримання відповідатиме законним інтересам дітей, а також усуне загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про позбавлення батька дітей батьківських прав.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

За вказаних обставин, суд дійшов переконливого висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 157, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборони вивезення малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-якій особі за межі України до набрання законної сили рішенням суду у справі про позбавлення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно його дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлення опіки та стягнення аліментів на їх утримання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

СуддяЛ. А. Грипіч