У Х В А Л А

27 липня 2023 року

м. Київ

справа № 643/15649/18

провадження № 61-423ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року у справі за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав, закріплення житла,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2019 року визнано неподаною та повернено.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, запропоновано надати суду докази отримання ухвали Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року.

На виконання вимог ухвали суду заявниця надіслала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де зазначила, що докази про отримання оскаржуваного рішення суду містяться в матеріалах справи.

Для перевірки доводів заявниці про поважність пропуску строку на касаційне оскарження Верховний Суд направив лист про отримання інформації та доказів щодо отримання заявницею ухвали суду апеляційної інстанції.

31 травня 2023 року до Верховного Суду надійшов лист суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року отримала 17 січня 2023 року, що підтверджується підписом на копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення/виплату поштового переказу.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи докази отримання копії оскаржуваного судового рішення, клопотання заявниці про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції, повернувши її апеляційну скаргу не надав оцінки її доводам та доказам, що підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року, передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Згідно з правилами процесуального закону подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має відбуватися з дотриманням певних умов.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції, повернувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що вона не усунула її недоліки, не надала доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та не надала копій апеляційної скарги для позивача.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи те, що заявниця не надала доказів, що підтверджують поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надала копію апеляційної скарги для учасників справи, апеляційний суд дійшов правильного висновку про повернення ОСОБА_1 апеляційної скарги з підстав не усунення недоліків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року у справі за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав, закріплення житла відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко