Запорізький Апеляційний суд
Пр. № 22-ц/807/1232/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізьких міських електричних мереж на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізьких міських електричних мереж (надалі ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНРГО» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-5), в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 24173,56 грн. та суму судового збору у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідачі мешкають в квартирі АДРЕСА_1 . Вказаний будинок перебуває на балансі ПАТ «Запоріжжяобленерго», та позивач за даною адресою надає послуги з водопостачання та обслуговування вказаного будинку на підставі укладених між позивачем та КП «Водоканал» договорів. Внаслідок неналежного виконання сплати за надані житлово-комунальні послуги, за період з 01.05.2017 року по 01.05.2021 року виникла заборгованість в сумі 24173,59 грн., з яких 823,97 грн. - заборгованість за утримання будинку, 24173,59 грн. - заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Дацюк О.І. (а.с.76).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 84-85) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року (а.с. 89-93) позов ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНРГО» у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при ухваленні рішення, позивач ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 98-106) просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покласти на відповідачів.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 107).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача на рішення суду першої інстанції у цій справі відкрито 30 травня 2023 року (а.с. 120), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 121).

Оскільки, з змістом ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Однак за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень). Крім того, у період з 19.06.2023 року по 19.07.2023 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустці (а.с. 123).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю … і ухвалити … нове рішення…

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України та виходив із недоведеності підстав для стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, оскільки не виявляється можливим встановити на підставі якого саме договору позивач надає послуги відповідачеві, а у відповідача виник обов`язок зі сплати за надані послуги, розрахунок заборгованості не відображає інформацію за несплату яких саме послуг вона виникла, тож підстав для задоволення позову суд першої інстанції не вбачав.

Так як з досліджених доказів неможливо встановити дату укладення договору №204-А/3 між КП «Водоканал» та ПАТ «Запоріжжяобленерго», оскільки в тексті договору дата зазначена як 01.01.2010 року, натомість, вона закреслена та вказана інша дата 01.06.2010 року; зміст даного договору не передбачає надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автодорожна, 5; окрім цього, між КП «Водоканал» та позивачем 27.05.2020 року укладено додаткову угоду до договору №204-А/3, який, як зазначено у додатковій угоді, було укладено 01.06.2010 року; долучена до матеріалів справи довідка по нарахуванню і оплати квартплати та комунальних послуг не містить чіткої інформації по нарахованим відповідачеві сумам за надані послуги із зазначенням того, які саме послуги були надані та яка заборгованість наявна; при цьому надані копії рахунків не підписані та незасвідчені печаткою, отже невідомо ким вони складені.

Проте із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Має місце неповне з`ясування обставин судом першої інстанції, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, апеляційним судом встановлено, що відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 з 21.11.2001 року по теперішній час (а.с. 82-83).

Згідно із інвентарною карточкою обліку основних засобів №009809 ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЕНЕРГО» СП ЕтаР, житловий будинок, вул. Автодорожна, 5 перебуває на балансі позивача під інвентарним номером 61_009809, дата переміщення 31.03.2006 року (а.с.10-11).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з договором №204-А/3 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації від 01.01.2010 року - а.с.60-67), КП «Водоканал» та ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЕНЕРГО» уклали договір про те, що КП «Водоканал» забезпечує абоненту (ПАТ «Запоріжжяобленерго») подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам АДРЕСА_3 котельна, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 Березня, 21, АДРЕСА_7 виробництво.

Пунктом 1.2. договору встановлені тарифи між Водоканалом і абонентом по групам споживачів для здійснення розрахунків.

Згідно з п. 2 договір укладається з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією зі сторін. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором.

Додатком № 1 до договору №204А/6 від 01.01.2010 року (а.с.68-69), встановлено, що Водоканал виконує подачу питної води та приймання стічних вод на момент укладання договору по АДРЕСА_3 , буд. №1, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , 1А, 1Б, 1В, 3Б, 5/1.

Допущення та виправлення описки у даті договору з 01.01.2010 року на 01.06.2010 року не могли бути і не підставою для визнання цього договору неукладеним.

Оскільки, суд першої інстанції в силу вимог ст. 89 ЦПК України мав оцінювати належність, допустимість, достовірність цього доказу позивача - договору, як окремо, так й достатність і взаємний зв`язок інших доказів у їх сукупності у цій справі на підтвердження наявності цих договірних відносин.

Так, як вбачається із наданих у цій справі інших доказів позивача та зокрема змісту самого договору, процедура укладення (погодження усіх умов договору тощо) вищезазначеного договору була розпочата позивачем ще 01.01.2010 року, але фактично договір був укладений лише 01.06.2010 року (про що свідчить у тому числі зазначення підписантом з боку КП «Водоканал» «дати його підпису - 01.06.2010 року» - а.с. 66). Оскільки, ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНРГО», як заінтересована сторона в укладенні його договору підписала останній ще 29.03.2010 року (а.с. 66), а погодження: з цех № 3, ДВ, ПЕВ, ТВ, ВОНС, Юрвідділ - мали місце 01.05.2010 року (а.с.66).

Підтвердженням саме здійснення процедури укладення вищезазначеного договору в період з 01.01.2010 року по 01.06.2010 року також свідчить той факт, що 16.02.2010 року Виконавчим комітетом ЗМР надано відповідь ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЕНЕРГО» про погодження тарифів та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у тому числі, будинку АДРЕСА_9 (а.с.20-21).

Крім того, між КП «Водоканал» та ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЕНЕРГО» укладено додаткову угоду №1/27/05/2020 до цього договору від 01.06.2010 року №204а/3 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації (а.с. 70), за умовами якого викладено п.13 розділу 1 «Предмет договору» Договору в наступній редакції: «Ліміт споживання питної води затверджується «Споживачу» рішенням виконавчого комітету ЗМР згідно розрахунку водогосподарського балансу і оформлюється додатком або угодою до даного Договору. Ліміт щорічно підлягає перегляду. «Споживач» на 01 вересня кожного наступного року надає «Водоканалу» вищеназвані розрахунки. «Водоканал» забезпечує «Споживачу» надання послуг з водопостачання та водовідведення (приймання стічних вод) в межах затверджених лімітів споживання води та відповідно до розрахунку водогосподарського балансу в наступних об`ємах (які зазначені у таблиці).

Згідно з таблицею, водопостачання та водовідведення надаються для населення, у тому числі, по АДРЕСА_9 (а.с. 51-57).

На відповідачів відкритий особовий рахунок по оплаті послуг позивача № НОМЕР_1 (а.с.50).

Відсутність договору між ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕРГО» та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу надання послуг з утримання будинку, та у тому числі послуг з водопостачання та водовідведення, сама по собі не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за фактично надані житлово-комунальні послуги з цих відповідачів на користь позивача, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 10.12.2018 року у справі ЄУН 638/11034/15. За змістом якого споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо воно фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно із довідкою по нарахуванню і оплати кв. плати та комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , особовий рахунок № НОМЕР_2 за період з травня 2017 року по квітень 2021 року включно, наявна заборгованість зі сплати наданих послуг в сумі 24173,59 грн. (а.с.50, рахунки а.с.22-45).

Відповідачі у добровільному порядку ухиляються від оплати цієї заборгованості на користь позивача.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що відповідачі:

- не надавали суду першої інстанції у цій справі (поштове повідомлення про отримання відповідачами копії позову позивача та копії ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі - а.с. 88) будь-якого відзиву з приводу позову позивача у цій справі та будь-яких доказів у спростування останнього (у тому числі свого контррозрахунку заборгованості тощо),

- та не заявляли у суді першої інстанції про застосування позовної давності у цій справі.

Аналогічною є позиція відповідачів в апеляційному суді у цій справі: відзив на апеляційну скаргу та будь-які клопотання з боку відповідачів в апеляційному суді відсутні, хоча відповідачі отримали копію апеляційної скарги позивача та копію ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у цій справі ще 08.06.2023 року (а.с. 125-126).

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі зі сторони відповідачів відсутні.

За змістом ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Разом із тим, доказом, передбаченим ст. 367 ч. 3 ЦПК України, який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду в межах доводів апеляційної скарги позивача, є доданий додатково позивачем до його апеляційної скарги у цій справі детальний розрахунок заборгованості відповідачів (а.с. 103-104) згідно із довідкою позивача у суді першої інстанції (а.с.50), який лише додатково свідчить про обґрунтованість вищезазначених позовних вимог позивача до відповідачів у цій справі.

Оскільки, ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 7 ч. 2 Закону України № 2189, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, відповідно до положення ст. 9 ч. 1 Закону України № 2189.

Як передбачено п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення.

Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» слід задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року у цій справі слід скасувати, увалити нове судове рішення (прийняти постанову), позов ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» задовольнити, стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 24173,56 грн.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача у цій справі впри вищевикладених обставинах, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у загальній сумі 5675,00 грн. (розрахунок: належний судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції 2270 грн. (квитанції на суму 2043,00 грн. (а.с. 77) + на суму 227,00 грн. (а.с. 78)+ судовий збір за апеляційну скаргу 3405,00 грн. (а.с. 116) по 2837,50 грн. (розрахунок: 5675,00 грн. /2) з кожного із відповідачів окремо.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізьких міських електричних мереж задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову).

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізьких міських електричних мереж задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізьких міських електричних мереж () заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 24173,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізьких міських електричних мереж () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у загальній сумі 5675,00 грн. по 2837,50 грн. з кожного із відповідачів окремо.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 28.07.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.