Провадження № 2/127/1530/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л. Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі, під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_5 .

Взимку 2023 року позивач через додаток «Дія» дізнався, що у першому відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці ЦМУ Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 70224534 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частки від всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 14.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

При зверненні до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про видачу судового наказу ОСОБА_4 приховала той факт, що у ОСОБА_3 окрім їх спільного сина ОСОБА_6 наявна ще одна дитина від попереднього шлюбу.

Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 04.12.2009 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у розмірі частки від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 24.09.2009 року та до досягнення дитиною повноліття, а тому заявник має на утриманні двох дітей.

Рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 04.12.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 надати немає змоги, оскільки цей суд давно вже не функціонує, а його юрисдикція перейшла до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Так, на адресу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області було зроблено адвокатський запит, у відповідь на який судом було повідомлено про те, що вище вказана справа до суду не надходила і ОСОБА_3 необхідно звернутись з заявою про відновлення втраченого судового провадження по вище вказаній справі.

Загальний відсоток аліментів на утримання двох дітей, які має сплачувати заявник склав 50 % доходів ОСОБА_3 .

Крім того, у позивача наразі складний матеріальний стан, до війни він мав на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , проте наразі доля квартири невідома. Постійного доходу у позивача немає, що зумовлено складною ситуацією в країні.

Просив суд, зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на підставі судового наказу виданого Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/24421/21 від 23.09.2022 року на утримання сина ОСОБА_10 з1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позовних вимог, вважаючи даний позов безпідставним та необгрунтованим.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у першому відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці ЦМУ Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 70224534 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частки від всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 14.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.25).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.01.2009 року батьком ОСОБА_9 є ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно до відповіді Костянтинівського міськрайонного суду від 10.03.2023 року, цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка розглянута 04.12.2009 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївка Донецької області станом на 06.03.2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду не надходила. Необхідно звернутися з заявою про відновлення втраченого судового провадження (а.с.9).

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зокрема п.23, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, ОСОБА_3 сплачує мінімальну частку, а саме 1/4 від доходу (заробітку) на одну дитину, визначених законодавством.

Інших рішень про стягнення аліментів суду не надав.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь які належні докази, що ОСОБА_3 утримує дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відсутні посилання на наявне відкрите виконавче провадження щодо стягнення аліментів на користь дочки.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 182, 183, 192 СК України, п. п. 15, 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 26.07.2023 року.

Учасники процесу:

Позивач ОСОБА_3 ,ІПН НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ),

Відповідач ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 )

Суддя: