У х в а л а

31 липня 2023 року

м. Київ

справа № 757/24086/14-ц

провадження № 61-7439 ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Зайцева Андрія Юрійовича, Коротенка Євгена Васильовича, Тітова Максима Юрійовича у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, про визнання правочинів недійсними, повернення майна, переданого за недійсними правочинами, визнання недобросовісним набувачем; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління юстиції в

місті Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, про визнання права власності за касаційною скаргою предстаника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року

та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В., про визнання правочинів недійсними, повернення майна, переданого за недійсними правочинами, визнання недобросовісним набувачем

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В., про визнання права власності.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва рішенням від 26 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задовлено частково.

Визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 , посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О. П. 09 листопада 2005 року за реєстрованим номером 19393.

Визнано недійсними наступні договори дарування нерухомого майна, укладені ОСОБА_4 від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 , нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В.: договір дарування квартири

АДРЕСА_1 за реєстровим номером 652 від 01 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 за реєстровим номером 740 від 15 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 за реєстровим номером 743 від 15 червня 2013 року; договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 за реєстровим номером 746 від 16 червня 2013 року; договір дарування

6/100 частин квартири АДРЕСА_5 за реєстровим номером 749 від 16 червня 2013 року; договір дарування

1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 за реєстровим номером 811 від 28 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частини земельної ділянки

АДРЕСА_6 , кадастровий номер: :04:004:0786, за реєстровим номером 814 від 28 червня 2013 року.

Повернуто ОСОБА_1 наступне нерухоме майно: квартиру

АДРЕСА_1 ; 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; 1/2 частину квартири

АДРЕСА_3 ; 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 ; 6/100 частин квартири

АДРЕСА_5 ; 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами

АДРЕСА_6 ;

1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_6 , кадастровий номер: :04:004:0786.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недобросовісним набувачем відмовлено. У задовленні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року залишено без змін.

Пстановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І., Антоненко Н. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,Тітова М. Ю. від 18 серпня 2021 року касаційні скарги

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року скасовано, справу передано

на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-15128св20).

Верховний Суд мотивував свою постанову обов`язковою підставою для скасування судового рішення (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року залишено без змін.

У травні 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Печерського районного суду м. Києва.

25 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю., яка обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів, так як, на її думку, згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті «Судова влада України» та в Єдиному державному реєстрі судових рішень судді: Зайцев А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенко Є. В. та

Тітов М. Ю. раніше приймали участь у цій справі № 757/24086/14, а саме:

1) 05 серпня 2022 року вказаною колегією у повному складі було винесено ухвалу за результатами розгляду касаційної скарги адвоката Почерняк І. С. як представника ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 22 червня 2022 року про відмову у роз`ясненні рішення, якою відмовлено

у відкритті касаційного провадження у справі. У змісті вказаної ухвали колегією суддів було викладено обставини, які ними вивчалися - обставини розгляду справи, зокрема прийняття процесуальних рішень судом апеляційної інстанції, та інше, - що свідчить про те, що вказана колегія суддів обізнана зі справою та сформувала щодо неї своє ставлення, зокрема, не вдаючись до детального розгляду аргументів її представника; 2) 18 серпня 2021 року колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі суддів Крата В. І., Антоненко Н. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю. прийнято постанову, якою частково задоволено касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , скасовано постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Справа після її перегляду судом апеляційної інстанції втретє надійшла до касаційного суду, у складі якого є суддя Тітов М. Ю., який неодноразово брав участь у розгляді цієї справи раніше.

Крім цього, сумніви в упередженості складу суду наявні у зв`язку з тим, що у змісті касаційної скарги її автором зазначено мотивування її подання, зокрема, вказано на порушення, на думку заявника, висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені у двох групах постанов: 1) Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 800/427/17, від 28 вересня 2021 року у справі № 902/743/18 - що стосуються обмеженої можливості зміни предмету позову на новому розгляді справи; 2) постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 908/2212/17, від 16 квітня 2019 року у справі № 910/1570/18, від 30 липня 2019 року у справі № 910/9958/18, від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14 - щодо обрання неналежного способу захисту права чи інтересу позивачем. Тобто скаржником в межах принципу диспозитивності та змагальності визначено зміст його доводів, в межах якого має розглядатися касаційна скарга. Водночас, в ухвалі про відкриття касаційного провадження, колегією суддів зазначено, що заявник як на підставу касаційного оскарження судових рішень посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у вище перелічених постановах Верховного Суду, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 та постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 759/3547/17, від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13. Однак, автор касаційної скарги не вказував зазначені постанови Верховного Суду як підстави подання касаційної скарги. Отже, судді:

Зайцев А. Ю., Коротенко Є. В. і Тітов М. Ю., перебираючи на себе роль заявника касаційної скарги, та відповідно, виявляючи небезсторонність, розширили перелік підстав для подання касаційної скарги, грубо порушили принцип змагальності і рівності сторін, що є проявом необ`єктивності, та відповідно наявні ознаки неможливості об`єктивного та належного і безстороннього розгляду даної скарги.

На підставі наведеного, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості Чулкова С. Є. просить відвести суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. та Тітова М. Ю. від розгляду справи № 757/24086/14.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 26 липня 2023 рокузаяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю., у наведеній справі визнано необґрунтованою.

Заяву про відвід колегії суддів передано для вирішення іншому судді, який

не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому

частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заяву ОСОБА_1 згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України передано для автоматизованого розподілу і згідно з протоколом від 28 липня 2023 року визначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Гульку Б. І.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю. немає, оскільки доводи заявників не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначеної колегії суддів.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (абзац перший частини третьої статті 40 ЦПК України).

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

У частині одинадцятій статті 40 ЦПК України зазначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про незгоду з ухваленим вказаною колегією суддів судовим рішенням у справі № 757/27086/14 з процесуальних питань, які самі по собі не можуть свідчити про неупередженість чи об`єктивність суддів, а є реалізацією суддями своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Враховується і те, що обґрунтованих сумнівів в неупередженості колегії суддів

не наведено, оскільки такі сумніви мають грунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Іліє проти Румунії»). Таких обставин і доказів заявник не навела і не надала.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Зайцева Андрія Юрійовича, Коротенка Євгена Васильовича, Тітова Максима Юрійовича у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції

в місті Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, про визнання правочинів недійсними, повернення майна, переданого за недійсними правочинами, визнання недобросовісним набувачем; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління юстиції в

місті Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, про визнання права власності за касаційною скаргою предстаника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року

та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько