Справа № 333/5656/23
Провадження № 2-о/333/56/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

присяжних Децюри Л.І.,

Косаренко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,

прокурора Березовської А.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

лікаря-психіатра Касяненка О.П.,

законного представника ОСОБА_2 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Паталаха Ф.В. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній з 2007 року страждає на «біполярний афективний розлад». В клінічній картині переважно епізоди гнівливої манії, асоційовані з дезорганізованою поведінкою та агресивними тенденціями. Неодноразово знаходився на стаціонарного лікуванні в обласній психіатричній лікарні, згідно із рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2020 року застосовувалася примусова госпіталізація. Остання госпіталізація з 26.11.2022 року по 21.12.2022 року з діагнозом: біполярний афективний розлад, поточний епізод гнівливої манії з психотичними включеннями. Психічний стан пацієнта суттєво погіршився протягом останніх двох тижнів. За відомостями матері, майже не їсть, схуд на 8 кг, практично не спить, вночі блукає вулицями, вступає в сутички з незнайомцями, б`ється, отримує травми, втрачає особисті речі, провокує ситуації, небезпечні для його життя та життя оточуючих. 10.07.2023 року звертався до Комунарського відділу поліції, де вчинив дебош, згодом вчинив дебош у психіатричній лікарні, де розбив ногою скло, отримавши різану рану нижньої кінцівки, не давав її обробити. Пізніше вчинив пожежу на території лікарні. На вечір того ж дня, дома кидався на матір з кулаками, намагався вдарити її консервною банкою, погрожував стрибнути з балкону 10 поверху. У зв`язку з чим, був затриманий нарядом поліції, переданий спеціалізованій бригаді швидкої медичної допомоги, доставлений до приймального відділення в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізацію не надав. У зв`язку з чим, був госпіталізований в примусовому порядку як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. В подальшому залишався збудженим, неадекватним, агресивним. Погрожував розправою медичному персоналу, кидався в бійку, намагався розбити вікно в палаті металевим чайником.

11.07.2023 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод гнівливої манії, з агресивними та ауто агресивними тенденціями, психомоторне збудження. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Лікар психіатр у судовому засіданні зазначив, що пацієнт страждає тяжким психічним розладом у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод гнівливої манії, з агресивними та ауто агресивними тенденціями, психомоторне збудження. За своїм психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, пояснивши, що він хворим себе не почуває, на психіатричному обліку не перебуває.

Законний представник ОСОБА_2 у судовому засіданні просила суд винести рішення про госпіталізацію її сина ОСОБА_3 до психіатричного закладу у зв`язку із загостренням його хвороби, пояснила, що останній відмовляється від призначеного йому лікування, у зв`язку з чим сталося загострення його хвороби, останній тиждень він мало спить, практично не їсть, став дуже агресивним, роздратованим, постійно наражає себе та оточуючих на небезпеку. Хворіє з 23 років, остання його госпіталізація також була примусова, раніше завжди надавав згоду. Пояснила, що син хворіє також на цукровий діабет, але в період загострення хвороби не лікується, є загроза, що він може впасти в кому.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Згідно з заявою ОСОБА_2 остання просить госпіталізувати її сина ОСОБА_3 у зв`язку із погіршенням його психічного стану, зазначає, що останній є небезпечним для себе та оточуючих.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.07.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод гнівливої манії, з агресивними та ауто агресивними тенденціями, психомоторне збудження.

Згідно з ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_3 виявлено психічний розлад у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод гнівливої манії, з агресивними та ауто агресивними тенденціями, психомоторне збудження, а також встановлення фактів про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Паталаха Ф.В. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.07.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик

Присяжні Л.І. Децюра

С.В. Косаренко