У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області:

суддя Харабадзе К. Ш.,

Справа № 545/2597/23

Номер провадження № 2/545/1569/23

позивач ОСОБА_1

відповідач Кредитна спілка «Офіцерська Кредитна спілка»

третя особа Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області

третя особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Юрій Володимирович

розглянувши цивільну справу про звільнення майна з-під арешту

у с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі заяви сина померлого - ОСОБА_3 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляром Юрієм Володимировичем заведено спадкову справу № 01/2023. Цією заявою ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця й своєї матері - ОСОБА_1 . 19 січня 2023 року приватним нотаріусом Шкляром Ю.В. до матеріалів спадкової справи долучено заяву доньки померлого - ОСОБА_4 , згідно якої вона відмовляється від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця й своєї матері - ОСОБА_1 . Згідно довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шкляра Ю.В. від 04.07.2023 року ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить жилий будинок АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності. Вказаний будинок належав померлому на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 04 березня 1988 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської Ради народних депутатів. 04 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Шкляра Ю.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 , який належав її померлому чоловікові. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що в процесі підготовки до видачі свідоцтва виявилося, що на все нерухоме майно померлого ОСОБА_2 було накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника, яка винесена 17.02.2014 року державним виконавцем Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області в рамках виконавчого провадження № 31307702. Через наявність обтяження майна померлого у вигляді арешту всього нерухомого майна приватним нотаріусом Шкляром Ю.В. 04.07.2023 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно повідомлення відділу ДВС на виконанні перебувало виконавче провадження № 31307702 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 1446, виданого 15.02.2012 року Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Офіцерська кредитна спілка». Вказане виконавче провадження було завершено згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2022 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника). Станом на 11.07.2023 року у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2 (РНОКПІІ НОМЕР_1 ). Виконавчий лист № 2-1446, виданий 15.02.2012 року Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Офіцерська кредитна спілка» на виконанні не перебуває та повторно не пред`являвся. Згідно довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шкляра Ю.В. від 04.07.2023 року претензії кредиторів в матеріалах спадкової справи відсутні. Наявність накладеного арешту на все нерухоме майно померлого ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 як єдиному спадкоємцеві реалізувати свої права на оформлення спадкового майна та вільне розпорядження ним. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності відкритого виконавчого провадження, майнових претензій з боку стягувача та смерті боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Арешт накладений на майно, яке належить померлому ОСОБА_2 , порушує можливості реалізації позивачем своїх спадкових прав на вищезазначене нерухоме майно після померлого. Крім того, спадкове майно є об`єктом права спільної сумісної власності й наявність накладеного арешту перешкоджає ОСОБА_1 отримати не тільки свідоцтво про право на спадщину за законом, а також й отримати свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Дані чи відомості на підтвердження необхідності існування на даний час арешту спадкового майна, що належало померлому, наразі відстуні. Виконавче провадження на даний час завершено, вимоги кредиторів спадкодавця не заявлені у встановленому законом порядку в зв`язку з чим підстави для продовження обтяження на майно відсутні», а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом звільнення майна з-під арешту. На підставі вищевикладеного, просить звільнити з-під арешту все нерухоме майно, яке належить померлому ОСОБА_2 , накладеного постановою державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження № 31307702.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється в позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позивачка звернулася з позовом щодо зняття арешту, накладеного постановою держвиконавця від 17.02.2014 в рамках ВП 31307702, з усього нерухомого майна, яке належало померлому ОСОБА_2 .

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом «Про виконавче провадження».

Так, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 травня 2011 у справі №

2-1446/11

позов кредитної спілки військовослужбовців та працівників правоохоронних органів «Офіцерська кредитна спілка» було задоволено у повному обсязі, стягнуто із ОСОБА_2 на користь кредитної спілки військовослужбовців та працівників правоохоронних органів «Офіцерська кредитна спілка» заборгованість за договором кредитної лінії № 080303-02К від 03 березня 2008 року, яка склалася станом на 16 грудня 2009 року, у сумі 270979 гривень 01 копійка, судові витрати по справи у сумі 120 гривень, а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 271099 гривень 01 копійка.

15.02.2012 року був виданий виконавчий лист № 2-1446, який було прийнято до примусового виконання державною виконавчою службою, заведено виконавче провадження № 31307702.

17.02.2014 держвиконавцем було накладено арешт на транспортний засіб ЗАЗ 1105, 1994р.в., ДНЗ НОМЕР_2 , колір білий, № двигуна НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_2 , а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2 .

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року (справа № 712/12136/18, провадження № 61-4726сво19) дійшов висновку, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19).

Тобто, у разі якщо ОСОБА_1 подала позов про звільнення майна з-під арешту, то слід розуміти, що ОСОБА_1 стверджує, що майно або частина майна, на яку було накладено арешт держвиконавцем(транспортний засіб ЗАЗ 1105, 1994р.в., ДНЗ НОМЕР_2 , колір білий, № двигуна НОМЕР_3 , жилий будинок АДРЕСА_1 ), боржнику ОСОБА_2 на підставі закону чи договору або іншій законній підставі на час накладення арешту не належало, а належало саме їй.

ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує її право власника, захист якого передбачений ст. 391 ЦК України, проте не пише, що між нею та померлим був наявним спір про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт, тому може мати місце обставина, що заява про зняття арешту має розглядатися в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

Верховний Суд у справі № 2/0301/806/11 вважав, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні, але в позові ОСОБА_1 , у разі якщо вона звертається до суду як правонаступниця померлого ОСОБА_2 , не зазначає, чи поза межами виконавчого провадження померлий погасив заборгованість, стягнуту з нього рішенням суду, не додає доказ погашення заборгованості.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Офіцерська Кредитна спілка», треті особа Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Юрій Володимирович про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ