ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 липня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/13459/21

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/36/23

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради,

особи, які подали апеляційні скарги: Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради, Кабінет Міністрів України,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 13.12.2021, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Комунального закладу «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради (далі за текстом - Чернігівський музичний коледж), в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ від 08.11.2021 № 52-к про відсторонення її від роботи, поновити її на роботі та зобов`язати виплатити їй заробітну плату за час відсторонення від роботи. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 01.09.2021 ОСОБА_1 працює викладачем Школи мистецтв при Чернігівському музичному коледжі. Оспорюваним наказом позивача відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 у зв`язку з відсутністю у неї профілактичних щеплень від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, чим порушено її право на працю, гарантоване Конституцією України. ОСОБА_1 зазначає, що згаданий наказ суперечить умовам укладеного сторонами трудового договору, міжнародним правовим актам та чинному законодавству України, що регулюють спірні правовідносини, зокрема приписам ст. 46 КЗпП України і ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», оскільки саме цим Законом встановлюється перелік обов`язкових щеплень проти інфекційних хвороб, у якому відсутнє щеплення від респіраторної хвороби COVID-19.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: визнано незаконним і скасовано наказ Школи мистецтв при Чернігівському музичному коледжі від 08.11.2021 № 52-к про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати; зобов`язано Чернігівський музичний коледж нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи на підставі зазначеного наказу; стягнуто з Чернігівського музичного коледжу на користь держави судовий збір у сумі 1816 грн 00 коп. та на користь ОСОБА_1 6000 грн 00 коп. у відшкодування витрат на правничу допомогу. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив із того, що відсторонення від роботи є втручанням (в формі обмеження) у право людини на працю та у право заробляти працею на життя. В силу п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України таке втручання дозволяється на підставі законів, а не підзаконних актів, до яких відносяться постанови Кабміну України та накази Міністерства охорони здоров`я України. Обов`язок відсторонення роботодавцем на підставі ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» і ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу» від роботи (виконання робіт) працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких щеплень (крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення цих щеплень і надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я), передбачений підп. 2 п. 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236. Тож обов`язок роботодавця, про який йдеться, Кабінетом Міністрів України введено поза межами його конституційних повноважень, у зв`язку з чим цю постанову КМУ неможливо застосувати для вирішення справи і її необхідно вирішити на підставі ст. 43, 64, 92 Конституції України виходячи з того, що відсутні закони, які передбачають право роботодавців відсторонювати від роботи працівників, які відмовилися від вакцинації проти COVID-19.

В апеляційній скарзі Чернігівський музичний коледж просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- у Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.1998 № 12-рп/09 визначено, що термін «законодавство», що вживається у ч. 3 ст. 21 КЗпП України, треба розуміти так, що ним охоплюються Закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тому при видачі оспорюваного наказу відповідач, окрім ст. 46 КЗпП України, керувався ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказом Міністерства охорони здоров`я України (далі за текстом - МОЗ України) від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 90) і згідно з Положенням про Міністерство охорони здоров`я України, головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, є МОЗ України. Наказом цього Міністерства від 04.10.2021 № 2153, який доповнено його ж наказом від 01.11.2021 № 2393, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі за текстом - Перелік № 2153). Цей Перелік передбачає обов`язковість профілактичних щеплень працівників закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (з подальшими змінами і доповненнями станом на дату прийняття оспорюваного наказу - 08.11.2021) приписано керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити відповідно до ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників і державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком № 2153 і які відмовляються або ухиляються від проведення таких щеплень, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення цих щеплень. Відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим, як підстава для відсторонення працівника від роботи у відповідності до ч. 1 ст. 46 КЗпП України відноситься до інших випадків відсторонення від роботи, передбачених законом;

- всупереч вищенаведеним приписам ОСОБА_1 не надала доказів наявності у неї абсолютних протипоказань для проведення щеплення, про яке йдеться;

- в законодавстві відсутня інформація про COVID - сертифікат та щеплення проти COVID-19 в переліку документів, що підпадають під медичну таємницю.

Особа, яка не брала участі у справі - Кабінет Міністрів України в своїй апеляційній скарзі просить вказане рішення суду змінити, виклавши його мотивувальну частину з урахуванням доводів апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник Чернігівського музичного коледжу - інспектор по кадрах Коледжу Безуглий В.М. підтримав апеляційну скаргу Коледжу, представник Кабінету Міністрів України - спеціаліст відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трембач О.С. (в режимі відеокноференції) підтримав апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України, а ОСОБА_1 просила відхилити апеляційні скарги.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20.07.2023 в цій справі закрито провадження за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.12.2021.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга Чернігівського музичного коледжу підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_1 працює в Чернігівському музичному коледжі на посаді викладача по класу хореографія Школи мистецтв за строковим трудовим договором та отримує заробітну плату. За вересень-жовтень 2021 р. їй нараховано 6075 грн 30 коп. Ці обставини підтверджено копіями її трудової книжки та довідки Чернігівського фахового музичного коледжу від 09.11.2021 № 86 (арк. 14, 19 т. 1).

На засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 27.10.2021 на території Чернігівської області з 00 год 00 хв 30.10.2021 встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи, передбачені для червоного рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Станом на 08.11.2021 на території Чернігівської області рівень епідемічної небезпеки залишався «червоним». Червоний рівень епідемічної небезпеки - це найвищий рівень небезпеки захворювання, що відповідно до п. 3-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлюється рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій за ініціативою Міністра охорони здоров`я протягом 48 годин з моменту настання підстав, передбачених п. 3-3 цієї постанови, яке розміщується безпосередньо на офіційному порталі Кабінету Міністрів України.

04.11.2021 Чернігівський музичний коледж повідомив ОСОБА_1 під розписку про введення для працівників школи, у якій вона працює, обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 та про необхідність до 06.11.2021 надати документ, який підтверджує наявність у неї цього щеплення або довідки про наявність абсолютних протипоказань до такого. При цьому ОСОБА_1 попереджено, що у разі ненадання того або того зі загаданих документів 08.11.2021 її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати (копія повідомлення - арк. 15 т. 1).

08.11.2021 та 09.11.2021 ОСОБА_1 подала роботодавцеві заперечення на повідомлення про відсторонення від роботи від 04.11.2021 і заяву, в яких повідомила, що вважає це повідомлення злочинним та примусом її до участі в експериментальному медичному втручанні (їх копії на арк. 16-17, 18 т. 1).

Згідно з копією довідки від 10.11.2021, ОСОБА_1 є прихожанкою храму ім. Святителя Феодосія (арк. 20 т. 1).

Відповідно до копії інформаційного листа Державної установи «Центр громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України» від 15.03.2021 № 13/216-к/178-к/21, у референс-лабораторії вірусологічних досліджень Центру штам SARS-CoV-2 відсутній, референс-лабораторія вірусологічних досліджень Центру не проводить вірусні дослідження з метою виділення вірусу SARS-CoV-2 на культурі клітин (арк. 22 т. 1). Згідно з інформацією цієї ж установи від 23.09.2021 № 13/862-к/749-к/21, вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19 не є обов`язковою та не включена до Календаря щеплень (арк. 24-25 т. 1).

Згідно з копіями посадової інструкції викладача Школи мистецтв при Чернігівському музичному коледжі, що затверджена заступником директора по навчальній роботі коледжу (в Школі мистецтв) від 20.05.2020 (арк. 33-36 т. 2), та правил внутрішнього трудового розпорядку Чернігівського музичного коледжу, які затверджено зборами трудового колективу (протокол від 26.06.2020 № 3) за погодженням з директором закладу (арк. 26-32 т. 2), викладач надає знання з основ музичного, хореографічного, образотворчого, мистецтва із розвитком пізнавальних, творчих інтересів та здібностей учнів; використовує у роботі сучасні методики навчання та виконання; бере участь у роботі методичних об`єднань, педагогічної ради; готує реферати, виступи, методичні доповіді, проводить відкриті уроки, виступає на семінарах по підвищенню кваліфікації, відкритих концертах тощо; проводить батьківські збори учнів класу; проводить заміну тимчасово відсутніх педагогічних працівників; проводить роботу по набору учнів до школи; забезпечує безпеку учнів під час проведення шкільних та позашкільних заходів; виконує правила внутрішнього трудового розпорядку, вимоги Статуту та Колективного договору тощо. За характером виконуваних обов`язків позивач пов`язана з дітьми та забезпеченням їх навчання, з іншими співробітниками закладу, батьками. Для працівників закладу та зокрема для викладачів і концертмейстерів встановлено такий режим роботи: за 6-денним робочим тижнем з одним вихідним - неділя та індивідуальним розкладом занять.

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Пунктом 41 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08.11.2021, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

До первинної редакції Переліку № 2153 ввійшли: працівники центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 130/3548/21 вказано, що:

- відсторонення від роботи (виконання робіт) певних категорій працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, було передбачене законом. Приписи законів України з приводу такого відсторонення є чіткими, зрозумілими та за дотримання визначеної в них процедури дозволяють працівникові розуміти наслідки його відмови або ухилення від такого щеплення за відсутності медичних протипоказань, виявленої за наслідками медичного огляду, проведеного до моменту відсторонення, а роботодавцеві дозволяють визначити порядок його дій щодо такого працівника (п. 11.35.);

- встановивши обов`язковість щеплення проти COVID-19 для окремих категорій працівників як умову продовження виконання ними трудових обов`язків, держава намагалася досягнути легітимної мети - захисту здоров`я населення від хвороби, яка може становити серйозну небезпеку, а саме для запобігання подальшому її поширенню, попередження важких ускладнень у хворих на COVID-19, мінімізації серед них кількості летальних випадків (п. 13.14.);

- відсторонення особи від роботи, що може мати наслідком позбавлення її в такий спосіб заробітку без індивідуальної оцінки поведінки цієї особи, лише на тій підставі, що вона працює на певному підприємстві, у закладі, установі, іншій організації, може бути виправданим за наявності дуже переконливих підстав. У кожному випадку слід перевіряти, чи була можливість досягнути поставленої легітимної мети шляхом застосування менш суворих, ніж відсторонення працівника від роботи, заходів після проведення індивідуальної оцінки виконуваних ним трудових обов`язків, зокрема, оцінки об`єктивної необхідності під час їхнього виконання особисто контактувати з іншими людьми, можливості організації дистанційної чи надомної роботи тощо (п. 14.4.). В кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як: кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих); форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим; умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження; контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням (п. 14.9.).

Згідно з розділом ІІІ, ст. 16 Закону України «Про позашкільну освіту», освітня програма - це єдиний комплекс освітніх компонентів, спланованих і організованих закладом позашкільної освіти для досягнення учнями, вихованцями, слухачами результатів навчання (набуття компетентностей). На основі освітньої програми заклад позашкільної освіти складає та затверджує річний план роботи закладу та навчальний план закладу, що конкретизують організацію освітнього процесу.

У Положенні про дистанційну форму здобуття повної загальної середньої освіти, що затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 08.09.2020 № 1115 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.09.2020 за № 941/35224) зазначено таке:

- дистанційне навчання здійснюється відповідно до освітньої програми закладу освіти та має забезпечувати виконання суб`єктами дистанційного навчання державних стандартів освіти (абз. 1 п. 4 розд. І);

- організація здобуття освіти за дистанційною формою здійснюється виключно за бажанням учнів, їх батьків; останні створюють належні та безпечні умови навчання дитини, яка здобуває освіту за дистанційною формою. Зарахування (переведення на цю форму навчання здійснюється за наказом керівника закладу освіти на підставі особистої заяви повнолітньої особи або одного з батьків, як правило, до початку навчального року, семестру (триместру) навчання (пп. 2, 4 розд. ІІ).

На виконання згаданих норм закону в Чернігівському музичному коледжі 12.06.2019 затверджено освітню програму структурного підрозділу «Школа мистецтв при Чернігівському музичному коледжі ім. Л.М. Ревуцького» елементарного підрівня початкової мистецької освіти з хореографічного мистецтва, клас танцю (її копія на арк. 38-45 т. 2). Відповідно до розділу І цієї програми, основною формою здобуття початкової мистецької освіти з хореографічного мистецтва є очна форма. Основною формою організації освітнього процесу є урок індивідуальний або груповий. Наповнюваність груп для проведення групових занять з навчальних дисциплін з «Танцю» становить 12-15 учнів; «Слухання музики та музична грамота» - 8-10 учнів; «Бесіди про мистецтво» - 12-15 учнів; «Постановка концертних номерів», «Постановка танців», «Хореографічні ансамблі малих форм» - відповідно до складу від 2 до 12 учнів.

В поясненнях відповідача апеляційному суду (арк. 46-50 т. 2) зазначається таке:

- школа мистецтв є закладом спеціалізованої мистецької освіти (мистецька школа) яка належить до системи позашкільної освіти сфери культури, діє на підставі Статуту коледжу та Положення про структурний підрозділ «Школа мистецтв при комунальному закладі «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради». Освітній процес в школі мистецтв відбувається відповідно до затверджених освітніх програм;

- ОСОБА_1 працює в школі мистецтв на посаді викладача хореографії та викладає предмет «Танець», який відноситься до групових практичних уроків з наповнюваністю групи 12-15 учнів, тобто це колективний вид мистецтва, який передбачає тісний контакт між учнями класу, взаємодію між виконавцями, партнерами, що неможливо відтворити за допомогою дистанційних технологій;

- реманент для проведення занять (дерев`яна підлога з твердих хвойних порід, хореографічний станок, дзеркало на повний зріст тощо) практично неможливо облаштувати в умовах домашнього проживання учнів, що унеможливлює проведення повноцінних уроків за допомогою дистанційних технологій та забезпечення отримання навчальних результатів учнів за освітньою програмою. Для запобігання травматизму, збереження життя та здоров`я здобувачів освіти на практичних уроках з хореографічного мистецтва (при виконанні танцювальних рухів, трюків, стрибків, тощо) необхідний обов`язковий візуальний та тактильний контакт викладача;

- ОСОБА_1 за своїми посадовими обов`язками безпосередньо контактує з учнями і її посадові обов`язки не передбачають надомну або дистанційну працю. Тому індивідуальне право (інтерес) останньої відмовитися від щеплення не може бути реалізоване при одночасному збереженні її обсягу права на працю, а отже й на заробітну плату, так як це її право протиставляється загальному праву (інтересу) суспільства, в тому числі дітей, які є її учнями, їх батьків, а також інших працівників цього ж закладу освіти, які мали право (інтерес) відмовитися від щеплення, але здійснили його у встановленому державою порядку до 08.11.2021 задля уникнення відсторонення їх від роботи. Тож право позивача на працю на посаді викладача було тимчасово обмежене оспорюваним ним наказом з огляду на суспільні інтереси.

Наведені пояснення узгоджуються з усіма вищеописаними доказами і позовною стороною ніяк не спростовуються. Крім того, судом не встановлено, що на дату прийняття відповідачем оспорюваного наказу він мав всі необхідні умови і підстави для організації для учнів позивача ОСОБА_1 навчання за дистанційною формою, що є обов`язковими відповідно до Положення про дистанційну форму здобуття повної загальної середньої освіти.

З наведеного випливає, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від роботи становило непропорційне втручання у її приватне життя. Таке втручання ґрунтувалося на законі, має легітимну мету, є пропорційним до досягнення цієї мети та є цілком необхідним у демократичному суспільстві. До того ж за позивачем на період відсторонення від роботи зберігається робоче місце, так як трудовий договір з нею не припинений, нарахування заробітної плати відновляється одразу після усунення ОСОБА_1 причин, що зумовили її відсторонення від роботи та після її допуску до роботи. Отже суд не встановив порушення права позивача на працю, передбаченого ст. 43 Конституції України.

Оскільки підстави для скасування наказу про відсторонення ОСОБА_1 від роботи відсутні, то відсутні й підстави для стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час відсторонення його від роботи.

Доводи позовної заяви, відзиву на апеляційну скаргу та всі інші заперечення позовної сторони судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам. Зокрема вони суперечать нормам права, на які позовна сторона посилається.

Ні пояснення учасників справи, ні зміст довідки від 10.11.2021 про те, що ОСОБА_1 є прихожанкою храму ім. Святителя Феодосія, не дає підстав для висновку, що її копію можна яким-небудь чином використати для вирішення справи.

З викладеного випливає, що рішення суду І інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вирішує справу як на наданих суду І інстанції доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України з держави на користь Чернігівського музичного коледжу належить стягти 2724 грн 00 коп. на повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л. М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради задовольнити, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального закладу «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л. М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради про визнання відсторонення від роботи незаконним і зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення відмовити.

Стягти з рахунку (IBAN) UA0025739 (код класифікації доходів бюджету 22030101) отримувача - УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 22030101, , банк одержувача - Казначейство України (ЕАП) на користь Комунального закладу «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л. М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведені у рішенні суду І інстанції.

Головуючий: Судді: