Справа № 585/2741/23
Номер провадження 2/585/692/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» про стягнення заборгованості з заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості з заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він з 08.07.2020 року по 01.10.2021 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Роменський завод продтоварів» укладальником-пакувальником. При цьому, всупереч нормам чинного законодавства ТОВ «Роменський завод продтоварів» не провело розрахунок по заробітній платі із позивачем у день звільнення. Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 54281,88 грн. та 3000 грн. у відшкодування витрат по оплаті правничої допомоги адвоката з підготування позовної заяви.

Ухвалою суду від 04 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні до суду не подали.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 08.07.2020 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» вантажником відділу складського господарства.

Відповідно до наказу № 58/К від 01.10.2021 року ТОВ «Роменський завод продтоварів» ОСОБА_1 було звільнено з посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Згідно розрахунковом заборгованості борг підприємства по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 становить 54281,88 грн.

Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону, суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до статті 2 КЗпП працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У статті 116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачу, в порушення ст.116 КЗпП України, не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі.

Як вбачається з розрахункового листа за жовтень 2021 року борг підприємства по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 становить 54281,88 грн.

З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 54281,88 грн.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу при оформлені позову до суду, суд встановив наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем зазначено, що ним понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., на підтвердження надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 24.05.2023 р., акт № 1 про виконання Договору про надання правової допомоги № 14-23/цс від 24.05.2023 року на суму 3000 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення витрат на оплату правничої допомоги у сумі 3000,00 грн. підлягають задоволенню повністю, так як заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Позивач у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнеий від сплати судового збору за вимогою про стягнення заробітної плати, тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 76, 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст.116 КЗпП України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Роменський завод продтоварів» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 54281,88 грн. (п`ятдесят чотири тисячі двісті вісімдесят одну гривню вісімдесят вісім копійок).

Стягнути з ТОВ «Роменський завод продтоварів» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у відшкодування витрат по оплаті правничої допомоги адвоката з підготування позовної заяви у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ТОВ «Роменський завод продтоварів» () на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ