Справа № 454/2982/20 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/2115/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Гай О.О.,

за участі в судовому засіданні представника ПрАТ «Шахта «Надія» - Сеніва В.О., представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» на рішення Сокальського районного суду Львівської області в складі судді Веремчука О.А. від 01 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення моральної шкоди заподіяної смертю батька та чоловіка при виконанні трудових обов`язків, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 01 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахта» Надія» () про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька та чоловіка при виконанні трудових обов`язків - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахта» Надія» () на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю на виробництві її чоловіка та батька неповнолітніх дітей - 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахта» Надія» на користь держави - судовий збір в розмірі 3500 грн.

Дане рішення оскаржило ПрАТ «Шахта «Надія».

В апеляційній скарзі просять рішення суду змінити та зменшити розмір стягнення з ПрАТ «Шахта «Надія» моральної шкоди з 350000 грн. до 50000 грн.

Зазначають, що в даному випадку не вказано, якими доказами підтверджується факт заподіяння моральної шкоди та чи відповідає визначений судом розмір шкоди засадам розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин справи та наслідків, які стали для позивачки. Вважають, що судом не зазначено, з чого він виходив при оцінці моральної шкоди, жодних доказів чи розрахунків, які б підтверджували розмірі моральної шкоди позивачем до позовної заяви не було долучено. Вказують, що судом не враховано, що станом на дату винесення рішення заборгованість по заробітній платі ПрАТ «Шахта «Надія» перед працівниками становила 30485281,81 грн. Також, вказують, що працівники шахти зібрали матеріальну допомогу дружині загиблого 28500 грн., матері загиблого 14300 грн., батькові загиблого 14300 грн. Батько та мати загиблого відмовились від коштів на користь дітей загиблого і віддали всі кошти дружині загиблого, тобто позивачі.На думку апелянта, стягнення моральної шкоди в розмірі 350 000 грн. є несправедливим стосовно роботодавця, а також стосовно третіх осіб, в даному випадку працівників шахти, оскільки майновий тягар відповідних виплат унеможливлює виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 , яка також є законним представником неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилася, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у її відсутності, зважаючи на те, що така повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що в судовому засіданні був присутній її представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, представника позивачки - в заперечення скарги, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на неї - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 3 Конституції України, 153 КЗпП України, 23,1167,1168 ЦК України, 4, 12, 81, 141,247, 259, 263-265, 268 ЦПК України задовольняючи позов частково виходив з того, що ОСОБА_1 , була дружиною ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 24 вересня 2005 року. Підчас шлюбних відносин в них народилися спільні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується Свідоцтвами про народження. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Волицької сільської ради Сокальського району 27 серпня 2014 року, актовий запис № 15, ОСОБА_6 помер у віці 28 років. Позивач загинув підчас виконання своїх трудових обов`язків, внаслідок нещасного випадку 26 серпня 2014 року. Підприємством ПАТ «Шахта» Надія» правонаступник ПрАТ «Шахта» Надія» проведено розслідування обставин, за яких стався нещасний випадок, про що складено акт форми Н-1, про нещасний випадок№ 12 від 17 вересня 2014 року. Комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком встановила, що нещасний випадок стався при наступних обставинах: 26 серпня 2014 року в четверту зміну (зміна за 25.08.2014 року початок зміни о 02 год.00 хв. Кінець о 08 год. 00 хв.) в.о. помічника начальника дільниці з видобутку вугілля та проведення підготовчих виробок (далі - ДВВ та ППВ) ОСОБА_7 з шахти по телефону гірничому майстру ДВВ та ППВ ОСОБА_8 , та працівникам дільниці був виданий наряд на виконання наступних робіт: - доставка кріпильних матеріалів в лаву № 173 (прохідники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 ); - розробка ніші на сполуці лави № 173 з 173 бортовим штреком (прохідник ОСОБА_9 ); - кріплення сполук лави № 173 з прилеглими штреками 173-й конвеєрний штрек, 173-й бортовий штрек (МГВМ ОСОБА_12 . ГОВ ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , прохідник ОСОБА_9 ); - видобуток вугілля з лави № 173 (машиніст гірничих виймальних машин ОСОБА_12 , ГОВ ОСОБА_13 ); - пересування секцій механізованого кріплення МК-98 по мірі перебування комбайна 1К-101У в лаві № 173 (ГОВ ОСОБА_5 ) - Доставка порожніх вагонеток під люк лави № 173, видача завантажених вугіллям вагонеток на ПК -161 південого панельного вентиляційного штреку пл.. П7 (машиніст підземних установок ОСОБА_14 прохідник ОСОБА_15 ) Згідно виданого наряду з усіма працівниками гірничий майстер ДВВ та ППВ ОСОБА_8 провів інструктаж з охорони праці та техніки безпеки за професіями про, що відображено в книзі нарядів ДВВ та ППВ та наряд путівці - на виробництво.Після отримання наряду, гірничий майстер ДВВ та ППВ ОСОБА_8 та працівники дільниці: Ланковий гірник очисного вибою ОСОБА_5 , машиніст гірничих виймальних машин ОСОБА_12 , гірник очисного вибою ОСОБА_13 , прохідники ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_15 машиніст підземних установок ОСОБА_14 направилися в шахту. Прибувши на дільницю, гірничий майстер ДВВ та ППВ ОСОБА_8 обстежив лаву № 173 та прилеглі до неї виробки (173-й конвеєрний штрек, 173-й бортовий штрек), на предмет перевищення допустимих концентрацій газу метану та відсутності порушень правил безпеки, розставив робітників по робочих місцях згідно виданого наряду. Після чого працівники 4-ї зміни ДВВ та ППВ присупили до виконання робіт згідно виданого наряду, а ОСОБА_8 направився контролювати ведення відкатних робіт по південному панельному вентиляційному штреку пл.. П7н . З початку робочої зміни виконувались наступні роботи: машиніст гірничих виймальних машин ОСОБА_12 , разом ГОВ ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , виконували наряд по кріпленню сполуки лави № 173 з 173 конвеєрним штреком. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , виконували роботи по доставці кріпильних лісоматеріалів, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виконували роботи по доставці порожніх вагонеток під люк лави № 173. о 04 год. 50 хв. , підчас проведення робіт по видобутку вугілля з лави № 173 в районі секції механізованого кріплення МК-98 № 20 за вуглевидобувним комбайном 1К101 з покрівлі виробки випала глиба породи на скребковий конвеєр СП-202. Машиніст гірничих виймальних машин (далі МГВМ ) ОСОБА_12 та гірник очисного вибою (далі -ГОВ) ОСОБА_13 припинили роботу та приступили до роздроблення випавшої глиби, для того, щод зняти її з конвеєрної лінії. Цей момент із сторони сполуки лави № 173 з 173 конвеєрним штреком (нижня сполука лави № 173) почувся гуркіт де ланковий ГОВ ОСОБА_5 виконував роботи по пересуванню секцій механізованого кріплення МК-98. Для того , щоб вияснити що сталося, негайно попрямували в сторону нижньої сполуки лави. В районі секції механізованого кріплення МК-98 № 17 і № 18 МГВМ ОСОБА_12 та ГОВ ОСОБА_13 побачили ланкового ГОВ ОСОБА_5 засипаного кусками породи, які випали з міжсекціного простору (висота вивалу складала 1,5 м., по довжині лави 2,5 м.). ГОВ ОСОБА_13 , відразу повідомив по гучномовному зв`язку гірничого майстра та усіх працівників про нещасний випадок, а МГВМ ОСОБА_12 , приступив до розбирання випавшої породи, для того щоб звільнити з під неї потерпілого ОСОБА_5 . Отримавши інформацію про нещасний випадок, гірничий майстер ОСОБА_8 який знаходився на південному панельному вентиляційному штреку пл.. П7н повідомив по телефонному зв`язку підземну медичну сестру ОСОБА_17 та поверхневого диспетчера ОСОБА_18 про те, що сталося, після чого направився в лаву № 173. Розібравши завал МГВМ ОСОБА_12 та ГОВ ОСОБА_13 побачили, що ланковий ГОВ ОСОБА_5 знаходиться без признаків життя, в цей момент на місце події прибули гірничий майстер ОСОБА_8 , прохідники ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_15 з ношами. Прибувши на місце події робітники переклали потерпілого на ноші та почали транспортувати по гірничим виробкам до кліткового ствола. В Районні ПК-13 173-го конвеєрного штреку зустріли підземну медсестру ОСОБА_17 яка констатувала смерть ОСОБА_5 , о 06 год. 05 хв. Потерпілого вивезли з шахти і доставили в поверхневий медпункт. Комісія, оглянувши місце нещасного випадку, після проведення опитування свідків, вивчивши проектно-технічну документацію, висновок судово-медичної експертизи, прийшла до висновку, що смерть ОСОБА_5 наступила при падінні на нього породи, при виконанні трудових обов`язків, що причинила смерть особи. У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки та необхідності відшкодування відповідачем моральної шкоди завданої їй смертю чоловіка на виробництві. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню в якості компенсації моральної шкоди, суд виходить з наведеного вище. Беруться, крім іншого, до уваги конкретні обставини справи, та як вже було зазначено істотність вимушених змін у подальшому житті позивача та її неповнолітніх дітей, особливо тяжких наслідків, що наступили в силу таких змін у житті позивача. Враховуючи наведену вище аргументацію, приймаючи до відома принципи розумності і справедливості, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої ОСОБА_1 моральної шкоди, буде сума у розмірі 350 000 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Ця сума відшкодування є тією мірою матеріальної компенсації, в даному випадку, яка кореспондує глибині та силі страждань, які зазнав та продовжуватиме зазнавати позивач впродовж всього життя.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

16.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія», в якому просила:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахта» Надія» моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. без урахування податків та зборів.

В обґрунтування вимог посилалася на наступні обставини: 24.09.2005 року між позивачем та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб у Волицькій сільській раді Сокальського району Львівської області. З часу фактичних шлюбних відносин між Позивачем та ОСОБА_5 народилися двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Основним джерелом доходу для сім*ї була заробітна плата чоловіка, оскільки він працював на ПАТ «Шахта «Надія» - правонаступник ПрАТ «Шахта» Надія» гірником очисного забою 5-го розряду, а позивачка доглядала за неповнолітніми дітьми. 26 серпня 2014 року на підприємстві трапився нещасний випадок, смертельно травмувало позивачки чоловіка ОСОБА_5 . За результатом спеціального розслідування даного нещасного випадку комісією було складено Акт від 26.08.2014 року форми Н-5 та Акт форми Н-1, про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом № 12 від 17.09.2017 року, причинами нещасного випадку є основані: смерть ОСОБА_5 наступила при виконанні трудових обов`язків від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа, яка супроводжувалася масивною кровотечею в порожнину носоглотки з наступним вдиханням рідкої крові, що призвело до механічної асфіксії, внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів рідкою кров`ю. Внаслідок смерті чоловіка, дружині завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: вона втратив рідну її людину, яка була опорою для неї, малолітні діти залишення без повноцінної батьківської опіки. Смерть батька психологічно відобразилася на малолітніх дітях, які тривалий час перебували в напруженому психічному стані, думка про його смерть не залишає її та дітей до теперішнього часу. Відчуття того, що позивач та неповнолітні діти ніколи не побачить свого чоловіка/батька, постійно пригнічує її та дітей, що негативно позначається на психічному стані.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - ОСОБА_1 , була дружиною ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 24 вересня 2005 року.

Підчас шлюбних відносин в них народилися спільні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується Свідоцтвами про народження.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Волицької сільської ради Сокальського району 27 серпня 2014 року, актовий запис № 15, ОСОБА_5 помер у віці 28 років.

Позивач загинув підчас виконання своїх трудових обов`язків, внаслідок нещасного випадку 26 серпня 2014 року.

Підприємством ПАТ «Шахта» Надія» правонаступник ПрАТ «Шахта» Надія» проведено розслідування обставин, за яких стався нещасний випадок, про що складено акт форми Н-1, про нещасний випадок № 12 від 17 вересня 2014 року.

Комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком встановила, що нещасний випадок стався при таких обставинах:

26 серпня 2014 року в четверту зміну (зміна за 25.08.2014 року початок зміни о 02 год.00 хв. Кінець о 08 год. 00 хв.) в.о. помічника начальника дільниці з видобутку вугілля та проведення підготовчих виробок (далі - ДВВ та ППВ) ОСОБА_7 з шахти по телефону гірничому майстру ДВВ та ППВ ОСОБА_8 , та працівникам дільниці був виданий наряд на виконання таких робіт:

- доставка кріпильних матеріалів в лаву № 173 (прохідники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 );

- розробка ніші на сполуці лави № 173 з 173 бортовим штреком (прохідник ОСОБА_9 );

- кріплення сполук лави № 173 з прилеглими штреками 173-й конвеєрний штрек, 173-й бортовий штрек (МГВМ ОСОБА_12 . ГОВ ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , прохідник ОСОБА_9 );

- видобуток вугілля з лави № 173 (машиніст гірничих виймальних машин ОСОБА_12 , ГОВ ОСОБА_13 );

- пересування секцій механізованого кріплення МК-98 по мірі перебування комбайна 1К-101У в лаві № 173 (ГОВ ОСОБА_5 );

- доставка порожніх вагонеток під люк лави № 173, видача завантажених вугіллям вагонеток на ПК -161 південного панельного вентиляційного штреку пл.. П7 (машиніст підземних установок ОСОБА_14 прохідник ОСОБА_15 ).

Згідно виданого наряду з усіма працівниками гірничий майстер ДВВ та ППВ ОСОБА_8 провів інструктаж з охорони праці та техніки безпеки за професіями про, що відображено в книзі нарядів ДВВ та ППВ та наряд путівці - на виробництво.

Після отримання наряду, гірничий майстер ДВВ та ППВ ОСОБА_8 та працівники дільниці: Ланковий гірник очисного вибою ОСОБА_5 , машиніст гірничих виймальних машин ОСОБА_12 , гірник очисного вибою ОСОБА_13 , прохідники ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_15 машиніст підземних установок ОСОБА_14 направилися в шахту.

Прибувши на дільницю, гірничий майстер ДВВ та ППВ ОСОБА_8 обстежив лаву № 173 та прилеглі до неї виробки (173-й конвеєрний штрек, 173-й бортовий штрек), на предмет перевищення допустимих концентрацій газу метану та відсутності порушень правил безпеки, розставив робітників по робочих місцях згідно виданого наряду.

Після чого працівники 4-ї зміни ДВВ та ППВ присупили до виконання робіт згідно виданого наряду, а ОСОБА_8 направився контролювати ведення відкатних робіт по південному панельному вентиляційному штреку пл.. П7н .

З початку робочої зміни виконувались наступні роботи: машиніст гірничих виймальних машин ОСОБА_12 , разом ГОВ ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , виконували наряд по кріпленню сполуки лави № 173 з 173 конвеєрним штреком. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , виконували роботи по доставці кріпильних лісоматеріалів, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виконували роботи по доставці порожніх вагонеток під люк лави № 173.

О 04 год. 50 хв. , підчас проведення робіт по видобутку вугілля з лави № 173 в районі секції механізованого кріплення МК-98 № 20 за вуглевидобувним комбайном 1К101 з покрівлі виробки випала глиба породи на скребковий конвеєр СП-202. Машиніст гірничих виймальних машин (далі МГВМ ) ОСОБА_12 та гірник очисного вибою (далі -ГОВ) ОСОБА_13 припинили роботу та приступили до роздроблення випавшої глиби, для того, щод зняти її з конвеєрної лінії. Цей момент із сторони сполуки лави № 173 з 173 конвеєрним штреком (нижня сполука лави № 173) почувся гуркіт де ланковий ГОВ ОСОБА_5 виконував роботи по пересуванню секцій механізованого кріплення МК-98. Для того , щоб вияснити що сталося, негайно попрямували в сторону нижньої сполуки лави. В районі секції механізованого кріплення МК-98 № 17 і № 18 МГВМ ОСОБА_12 та ГОВ ОСОБА_13 побачили ланкового ГОВ ОСОБА_5 засипаного кусками породи, які випали з міжсекціного простору (висота вивалу складала 1,5 м., по довжині лави 2,5 м.). ГОВ ОСОБА_13 , відразу повідомив по гучномовному зв`язку гірничого майстра та усіх працівників про нещасний випадок, а МГВМ ОСОБА_12 , приступив до розбирання випавшої породи, для того щоб звільнити з під неї потерпілого ОСОБА_5 .

Отримавши інформацію про нещасний випадок, гірничий майстер ОСОБА_8 який знаходився на південному панельному вентиляційному штреку пл.. П7н повідомив по телефонному зв`язку підземну медичну сестру ОСОБА_17 та поверхневого диспетчера ОСОБА_18 про те, що сталося, після чого направився в лаву № 173.

Розібравши завал МГВМ ОСОБА_12 та ГОВ ОСОБА_13 побачили, що ланковий ГОВ ОСОБА_5 знаходиться без признаків життя, в цей момент на місце події прибули гірничий майстер ОСОБА_8 , прохідники ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_15 з ношами.

Прибувши на місце події робітники переклали потерпілого на ноші та почали транспортувати по гірничим виробкам до кліткового ствола. В Районні ПК-13 173-го конвеєрного штреку зустріли підземну медсестру ОСОБА_17 яка констатувала смерть ОСОБА_5 , о 06 год. 05 хв. Потерпілого вивезли з шахти і доставили в поверхневий медпункт. Комісія, оглянувши місце нещасного випадку, після проведення опитування свідків, вивчивши проектно-технічну документацію, висновок судово-медичної експертизи, прийшла до висновку, що смерть ОСОБА_5 наступила при падінні на нього породи, при виконанні трудових обов`язків, що причинила смерть особи.

За ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. мови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я умов праці власник або уповноважений ним орган зобов`язаний повідомити про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, який може дати тимчасову згоду на роботу в таких умовах. На власника або уповноважений ним орган покладається систематичне проведення інструктажу (навчання) працівників з питань охорони праці, протипожежної охорони. Трудові колективи обговорюють і схвалюють комплексні плани поліпшення умов, охорони праці та санітарно-оздоровчих заходів і контролюють виконання цих планів.

Також, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, за ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Крім цього, згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Також відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Так, щодо обставин заподіяння шкоди, то слід вказати про те, що смерть чоловіка позивачки та батька їх спільних дітей внаслідок нещасного випадку, підтверджено вказаними вище доказами та такі слід вважати окремо підтверджують, як факт заподіяння смерті потерпілому, - так і спричинення такої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки без участі непереборної сили чи умислу потерпілого.

Крім цього, слід вважати очевидним, що передчасна втрата чоловіка та батька, тим більше при наявності близьких життєвих зв`язків, для будь-якої людини однозначно спричиняє моральні страждання, що мало місце і у даному випадку чого відповідачем по суті в поясненнях його представника не оспорювалось та не спростовано.

Аналізуючи причини та спосіб завдання моральної шкоди дружині та дітям, визначаючи характер, глибину душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір визначений судом першої інстанції для відшкодування моральної шкоди правильно визначений та не підлягає зміні.

Так, передчасна смерть чоловіка та батька, надзвичайно близької для позивачки та їх дітей людини, фактично однієї з найближчих у їх житті - однозначно спричинила втрату надзвичайно важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

З дружиною у шлюбі ОСОБА_5 прожив майже 9 років. Подружжя поєднували тісні, близькі, сімейні стосунки. Відповідно втрата чоловіка завдає позивачці (дружині загиблого) непоправної втрати та різку зміну у її особистому житті, життєвих планах, спричиняє глибокий та тривалий душевний біль та страждання, а також змушує докладати значних додаткових зусиль для зміни свого життєвого ритму, організації свого життя.

Доньки ж, які передчасно та раптово втратили одного з батьків, втратили можливість тривалого життєвого зв`язку з одним із батьків протягом свого життя, втратили близьку людину до якої могли звернутися за порадою, допомогою, підтримкою. Вказане не може не впливати на їх подальше життя та зумовлює для них непоправні зміни у їх житті.

Без сумніву трагічна смерть батька відбилась на психологічному стані двох доньок, яким на момент його смерті виповнилося 8 та 5 років, оскільки батько був дуже близьким зі своїми дітьми, діти завжди з нетерпінням чекали повернення батька з роботи, батько постійно з дітьми проводив вільний від роботи час: гуляв з ними у парку, каталися на каруселях, весело проводили час, читав казки дітям перед сном.

Тяжкі наслідки втрати в такому ранньому віці рідного батька супроводжуватимуть дітей протягом всього життя.

Відповідно слід вважати, що моральна шкода стягнута судом у розмірі 350000 грн. розподіляється на позивачку у розмірі 150000 грн. та на кожну дитину по 100000 грн., зважаючи на те, що позивачкою подано позов не тільки у власних інтересах, а і в інтересах дітей, які залишилися без батька.

Зважаючи на наведене, а також належне матеріальне становище відповідача, що у даному випадку відповідає за заподіяну моральну шкоду, а саме те, що такий є юридичною особою, що не відноситься ні до сектору малого, ні середнього бізнесу, який тривалий час повноцінно функціонує та відповідно наділений належними фінансовими можливостями для відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню визначений судом першої інстанції правильно та не підлягає перегляду чи зміні, а тимчасові фінансові труднощі відповідача не можуть впливати на визначений судом розмір відшкодування, що не слід вважати надмірним.

Доводи апеляційної скарги по суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Тому, слід вважати доводи апеляційної скарги безпідставними та саму скаргу слід відхилити, оскаржуване ж рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» - залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра