Провадження № 2/734/321/23 Справа № 734/679/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

28 липня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Ієвлевій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою про розподіл спільного майна подружжя до ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 , у якій просить: розділити спільно нажите майно між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 ; залишити у власності відповідача ОСОБА_2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м.; залишити у власності відповідача ОСОБА_2 частину земельної ділянки, загальна площа 0,15 га, кадастровий номер :22:095:0002, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки, загальна площа 0,15 га, кадастровий номер :22:095:0002, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебував в шлюбі з відповідачкою з 19 листопада 2011 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво- Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 264. За час спільного сімейного проживання в шлюбі з відповідачем за спільні кошти, спільною працею було придбано згідно договорів купівлі - продажу від 21.07.2017 року, посвідчені приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального окруїу Чернігівської області Афанасьевою О.Ф. наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер :22:095:0002, площею 0.15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса АДРЕСА_1 . Стороною - покупцем виступала відповідач по справі. Позивач не заперечував, оскільки були в шлюбі, та наслідки придбання майна в шлюбі приватним нотаріусом було роз`яснено, тому право власності згідно договорів було зареєстровано за позивачем. Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. В добровільному порядку позивач з відповідачем не можуть розділити спільно нажитий будинок.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, при цьому від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 19 листопада 2011 року. Даний шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво- Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 264.

Під час спільного сімейного проживання в шлюбі сторонами було придбано згідно договорів купівлі - продажу від 21 липня 2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Афанасьевою О.Ф. наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер :22:095:0002, площею 0.15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса АДРЕСА_1 . Стороною - покупцем виступала ОСОБА_2 .

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 27 листопада 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

В добровільному порядку позивач з відповідачем не можуть розділити спільно нажитий будинок.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Таким чином, враховуючи, що спірне майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер :22:095:0002, площею 0.15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса АДРЕСА_1 набуто сторонами за час шлюбу, то таке майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

У зв`язку із вищезазначеним, суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем частку на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м. та на частку земельної ділянки кадастровий номер :22:095:0002, площею 0.15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса АДРЕСА_1 , залишивши за відповідачем право власності на інші частки вказаного майна.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 60,69-71 СК України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити.

Розділити спільно нажите майно між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м.

Залишити у власності відповідача ОСОБА_2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 60 кв.м., житлова площа 25.9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки, загальна площа 0,15 га, кадастровий номер :22:095:0002, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Залишити у власності відповідача ОСОБА_2 частину земельної ділянки, загальна площа 0,15 га, кадастровий номер :22:095:0002, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 2 142 гривні 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя