РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/345/22

Провадження № 22-ц/4815/683/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Мороз А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Варковицька сільська рада Дубенського району Рівненської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мацея Анатолія Михайловича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року (ухвалене у складі судді Панас О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Варковицька сільська рада Дубенського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25 січня 1999 року секретарем виконкому Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області було посвідчено заповіт за № 3, відповідно до якого її батько ОСОБА_3 все своє майно заповів їй та її брату ОСОБА_4 . Про вказаний заповіт вона дізналася тільки 07 червня 2021 року після того як старостою Варковицької сільської ради було посвідчено дублікат вказаного заповіту за № 1-26. Вона не може звернутися із заявою про прийняття спадщини, адже пропустила встановлений для цього строк, який може бути продовжений лише в судовому порядку.

Просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР 1963 року, яким не передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Мацей А.М. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, покликаючись на чинні норми ЦК України, зазначає, що ОСОБА_1 з поважних причин у визначений законом шестимісячний строк після смерті батька не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки до 07 червня 2021 року їй не було відомо про існування заповіту, а тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 січня 1999 року секретарем виконкому Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області було посвідчено заповіт за №3, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно заповів дочці ОСОБА_1 та сину ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 12.10.2001 року зроблено відповідний актовий запис за №25, зареєстрований Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області.

07 червня 2021 року старостою Варковицької сільської ради було посвідчено дублікат вказаного заповіту за № 1-26.

Спадковим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розпоряджався батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до дня своєї смерті.

ОСОБА_4 здійснював обробіток земельної ділянки та сплачував земельний податок з 2007 по 2015 роки, що вбачається з листа старости Варковицької сільської ради вих.№43/16-18 від 23.05.2022 року та списками громадян по Озерянській сільській раді, які сплатили земельний податок за період з 2007 по 2015 роки (а.с. 81-89).

У Варковицькій сільській раді відсутня особа уповноважена на вчинення нотаріальних дій, відповідно відсутнє свідоцтво про право на спадщину і відомості по спадковій справі спадкодавця ОСОБА_3 , що вбачається з листа Варковицької сільської ради за вих.№ 618/02-26 (а.с. 105).

Частина перша статті 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною першою ст. 550 ЦК Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Обставини справи свідчать, що спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_3 фактично прийняв його син ОСОБА_4 , який постійно і до моменту смерті проживав зі спадкодавцем, сплачував земельний податок і тим самим прийняв спадщину відповідно до вимог чинного законодавства на день смерті померлого.

Дані обставини стороною позивача не спростовані.

Днем відкриття спадщини ОСОБА_3 , яку фактично прийняв його син ОСОБА_4 , є ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто спадщина відкрилася до введення в дію ЦК України 2004 року, а тому, враховуючи положення частин четвертої, п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року), спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР, яким не передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 18.01.2018 року у справі № 556/1354/15-ц). Також зазначені положення підтверджується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року № 14-608цс18 (справа № 145/797/15-ц) та Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року № 61-39068св18 (справа № 391/769/17).

Крім того, колегія суддів вважає доцільним зазначити, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано належних та допустимих доказів ні на підтвердження фактичного прийняття спадщини, ні на підтвердження поважності причин пропуску строку для її прийняття.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску цього строку не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій, пов`язаних з прийняттям спадщини.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується й апеляційний суд, правильно застосував до спірних правовідносин положення ЦК УРСР, оскільки спадкодавець помер до ІНФОРМАЦІЯ_3 і спадщина була прийнята до набрання чинності ЦК України.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга представника позивача не містять жодних доводів на спростування висновків суду першої інстанції та спростовуються встановленими судом обставинами справи і по своїй суті зводиться до незгоди скаржника з рішенням суду.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мацея Анатолія Михайловича залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28 липня 2023 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.