Справа № 939/958/23
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді -Унятицького Д.Є.

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до договорів оренди земельних ділянок від 13 жовтня 2017 року отримав в оренду від ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0001 площею 2,8658 га, :04:001:0002 площею 2,8117 га, :04:001:0003 площею 3,6672 га, :04:001:0008 площею 6,8827 га, які розташовані на території Бабинецької селищної ради. Вказані земельні ділянки отримані в оренду для ведення садівництва, в тому числі для вирощування багаторічних, плодових дерев, кущів, інших рослин та багаторічних ягідних культур (малина, суниця, смородина, лохина та ін.). Відповідно до п. 3.1 договорів, строк їх дії становить 8 років, тобто до 12 жовтня 2025 року. Однак навесні 2018 року було виявлено недоліки землі у вигляді їх затоплення, які суттєво вплинули на можливість використання земельних ділянок, отриманих в оренду для ведення господарської діяльності. Відповідно до інформації Державного агентства водних ресурсів України вказані земельні ділянки перебувають на меліоративних землях внутрішньогосподарської осушувальної системи з гончарним дренажем; експлуатаційні заходи та ремонтні роботи на зазначеній осушувальній системі останні роки ніхто не проводив; використання меліоративних земель з гончарним дренажем для індивідуального садівництва із забудовою може призвести до порушення інфраструктури меліоративної системи з гончарним дренажем та викликати вторинне заболочення території. Вказані земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення; були у користуванні Немішаївського радгоспу технікуму для дослідницьких і навчальних цілей та перебувають на меліоративних землях внутрішньогосподарської осушувальної меліоративної системи з гончарним дренажем. Земельні ділянки, одержані громадянами внаслідок приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, на яких розташовані та функціонують меліоративні системи, використовуються спільно на підставі угоди. У разі відсутності згоди щодо спільного використання зазначених земельних ділянок питання вирішується в судовому порядку (ст. 26 ЗК України). Відповідач використовував земельні ділянки з недотриманням правил та установленого режиму експлуатації меліоративної системи, що призвело до підтоплення, заболочення ділянок. Відповідач не попередив про особливі властивості та недоліки земельних ділянок. Кожен з договорів оренди не відповідає трьом істотним умовам договору оренди землі, передбаченим ст. 15 Закону України «Про оренду землі». У зв`язку із наявністю сервітутів площі земельних ділянок менші ніж передбачені договорами оренди. Просив ухвалити рішення, яким визнати, що договори оренди земельних ділянок недійсні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що з 2008 року позивач постійно користувався земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0005 та земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0006, яка належить його батькові ОСОБА_4 , з метою вирощування сільськогосподарської продукції (ведення садівництва), створення на цих ділянках інженерних комунікацій для використання сучасних технологій поливу (водопостачання, електропостачання тощо). Саме в 2008 році ОСОБА_4 змінено цільове призначення використання земельної ділянки - із земель для ведення особистого селянського господарства на цільове призначення - для ведення садівництва. Про стан та специфіку земельних ділянок позивачу було відомо як мінімум за 8 років до укладення спірних договорів оренди.

Укладені договори є чинними, дійсними та актуальними. Сторони жодним чином не припиняли дію цих договорів, не вносили зміни; доказів про припинення дії договорів чи судового рішення про припинення зобов`язань за договорами не існує. З приводу припинення договорів позивач до відповідача не звертався і про обставини, які б поставили під сумнів чинність укладених договорів не повідомляв. Так, позивач зазначає, що навесні 2018 року йому стало відомо про підтоплення земельних ділянок, які перебували в його користуванні, проте відповідачу він про це не повідомив і документального підтвердження вказаного факту суду не надав. Тому, наразі незрозуміло, як весняне підтоплення (сезонне підняття рівня ґрунтових вод) земель, яке відбувається майже кожної весни на 80% земель сільськогосподарського призначення після сходження зимових опадів перешкоджало позивачу користуватися орендованими земельними ділянками. На підставі інформації отриманої від Управління водних ресурсів позивач стверджує, що земельні ділянки, взяті ним в оренду перебувають на меліоративних землях, тому використовувати їх за цільовим призначенням неможливо. Меліорація земель - це комплекс заходів щодо корінного поліпшення угідь та підвищення родючості ґрунтів, створення сприятливих умов для вирощування сільськогосподарських культур. З листів Управлінь водного господарства вбачається, що система внутрішньогосподарського призначення Немішаївського радгоспу-технікуму до державного водогосподарського комплексу не відноситься та не відносилась, на балансі водного управління не обліковується та не обліковувалась, з припиненням існування радгоспу-технікуму, тобто після 1991 року припинила своє існування та функціонування. Твердження позивача, що меліорація використовується виключно для осушення земель є надуманими і спрямованими на уникнення відповідальності у цивільно-правових відносинах, які виникли з оренди землі. При цьому позивач не заперечує, що меліоративна система ніколи не працювала, про що йому було відомо як мінімум з 2008 року, що також підтверджує його обізнаність про функціональні властивості орендованих земельних ділянок. Отже інформація про підтоплення та заболочення земельних ділянок є недостовірною та не підтверджується відповідними доказами. Позивач акцентує увагу на тому, що дізнався про недоліки земельних ділянок вже після укладення оспорюваних договорів оренди. Однак наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, оскільки невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для визнання його недійсним.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 13 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем укладені договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:001:0001 площею 2,8658 га, :04:001:0002 площею 2,8117 га, :04:001:0003 площею 3,6672 га, :04:001:0008 площею 6,8827 га, які розташовані на території Бабинецької селищної ради, строком на 8 (вісім) років, до 12 жовтня 2025 року, для ведення садівництва, в тому числі для вирощування багаторічних плодових дерев, кущів та інших рослин; вирощування багаторічних ягідних культур (малина, суниця, смородина, лохина та ін.), що підтверджується копіями договорів оренди, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.12-23, 24-27).

Відповідно до листа басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра державного агентства водних ресурсів України №01-12/197 від 08 лютого 2022 року земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0002, :04:001:0003, :04:001:0005, :04:001:0006, :04:001:0007, :04:001:0008 розташовані в межах одного населеного масиву на території Бучанської міської ради Бучанського району Київської області. Відповідно до матеріалів Інвентаризації меліоративних систем в Київській області, проведеної у 2009 році земельні ділянки перебувають на меліорованих землях внутрішньогосподарської осушувальної меліоративної системи з гончарним дренажем.

Після реформування агропромислового сектора, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 року №1253 «Про затвердження порядку безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передачі на баланс підприємств-правонаступників», вказана внутрішньогосподарська мережа осушувальної системи передана у комунальну власність Бабинецької сільської ради в 2009 році.

Експлуатаційні заходи та ремонтні роботи на залученій осушувальній системі останні роки ніхто не проводив. Використання меліоративних земель з гончарним дренажем для індивідуального садівництва із забудовою може призвести до порушення інфраструктури меліоративної системи з гончарним дренажем та викликати вторинне заболочення території (а.с. 33).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частинами п`ятою та шостою статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про меліорацію земель» вилучення (викуп) та надання земель для потреб меліорації провадиться відповідно до Земельного кодексу. Після закінчення будівництва (реконструкції) меліоративних систем та окремих об`єктів інженерної інфраструктури порушені землі підлягають рекультивації та передачі землекористувачам, власникам землі у придатному для використання стані.Землі, зайняті окремими об`єктами інженерної інфраструктури меліоративних систем (меліоративною мережею з гідротехнічними спорудами та насосними станціями, захисними дамбами, спостережною мережею, технологічними дорогами та спорудами на них), а також землі, виділені під смуги відведення для них, надаються у користування або у власність суб`єктам права власності на меліоративні системи, які забезпечують відповідно до цього Закону експлуатацію меліоративних систем або утворюють з цією метою спеціальні служби.Порядок надання цих земель у користування або у власність встановлюється Земельним кодексом України.

Таким чином, спеціальний статус мають землі зайняті окремими об`єктами інженерної інфраструктури меліоративних систем (меліоративною мережею з гідротехнічними спорудами та насосними станціями, захисними дамбами, спостережною мережею, технологічними дорогами та спорудами на них), а також землі, виділені під смуги відведення для них.

Відповідно до ч.7 ст.25 Закону України «Про меліорацію земель» обмеження і обтяження у використанні ділянок меліорованих та прилеглих до них земель здійснюються в порядку, що встановлюється Земельним кодексом України.

Статтею 26 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, одержані громадянами внаслідок приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, на яких розташовані та функціонують меліоративні системи, використовуються спільно на підставі угоди. У разі відсутності згоди щодо спільного використання зазначених земельних ділянок питання вирішується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 193 Земельного кодексу України встановлено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Оспорювані договори містять зазначені істотні умови.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відносно земельних ділянок встановлені обмеження та обтяження про які на момент укладення угод позивачу відомо не було, що ці земельні ділянки використовуються спільно на підставі угоди оскільки на них функціонують меліоративні системи, що внаслідок використання відповідачем земельних ділянок з недотриманням правил та установленого режиму експлуатації меліоративної системи, відбулось їх підтоплення та заболочення, то суд позбавлений можливості прийняти до уваги зазначені обставини.

Оскільки при розгляді справи не знайшло своє підтвердження, що відносно земельних ділянок встановлені обмеження та обтяження про які на момент укладення угод позивачу відомо не було, що ці земельні ділянки використовуються спільно на підставі угоди, що на них функціонують меліоративні системи (наявність внутрішньогосподарської меліоративної системи за відсутності експлуатаційних заходів та ремонтних робіт протягом років не свідчить, що ця система функціонувала після реформування агропромислового сектора), що відповідачем при використанні земельних ділянок допущено недотримання правил та установленого режиму експлуатації меліоративної системи, що відбулось їх підтоплення та заболочення та оскільки договори містять істотні умови, то підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.259-260 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 31 липня 2023 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький