ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» серпня 2023 року

м. Харків

справа № 953/20598/21

провадження № 22-з/818/85/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О. В., Яцини В. Б.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2023 року в складі судді Колесник С.А.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму в розмірі 32 204,51 грн, з яких вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу - 31 529,02 грн, 3 % річних - 329,11 грн, інфляційні втрати - 346,38 грн, а також судовий збір - 2270,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 31 529,02 грн, 3% річних - 329,11 грн, інфляційні втрати - 346,38 грн, а всього - 32 204,51 грн, а також витрати по сплаті судового збору - 2102,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено; рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2023 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено; стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 2724,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

04 липня 2023 року засобами електронної пошти ОСОБА_1 через представника подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

Вказав, що при поданні відзиву на позовну заяву надавав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та зазначав, що відповідні докази таких витрат будуть надані після ухвалення судового рішення. У ході розгляду справи судом першої інстанції витрати на правничу допомогу склали 10 725,00 грн, у суді апеляційної інстанції - 7800,00 грн, а загалом - 18 525,00 грн.

Зазначив, що судові витрати, окрім судового збору, складаються з витрат на оплату за проведення експертизи побутового лічильника газу в сумі 1608,00 грн, на придбання нового лічильника газу - 2150,00 грн, за встановлення вузла обліку газу - 455,30 грн, за проведення експертизи Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України вартістю 8319,70 грн та витрат на правничу допомогу - 18 525,00 грн, а загалом - 31 058,00 грн.

Просив стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на його користь судові витрати:

оплата рахунку Акціонерного товариства «Харківміськгаз» № 1507Е від 17 грудня 2020 року на оплату за експертизу побутового лічильника газу в сумі 1608,00 грн з урахуванням комісії банку;

витрати відповідно до прибуткового касового ордера № 595 від 04 лютого 2021 року в сумі 2150,00 грн,

оплата рахунку Акціонерного товариства «Харківміськгаз» б/н від 11 лютого 2021 року на оплату за встановлення вузла обліку газу у сумі 455,30 грн з урахуванням комісії банку,

оплата рахунку Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України на оплату експертного дослідження № 11678 у відношенні ОСОБА_1 на суму 8319,70 грн з урахуванням комісії банку,

витрати відповідно до актів приймання-передачі виконаних робіт за договором № 31/12/14 про надання правничої (правової) допомоги від 31 грудня 2021 року у розмірі 18 525,00 грн, а загалом - 31 058,00 грн.

Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки постанову Харківського апеляційного суду від 29 червня 2023 року прийнято в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, заява ОСОБА_1 також підлягає розгляду у відповідному порядку.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постановах від 12 жовтня 2022 року у справі № 345/2935/21, 19 червня 2023 року у справі № 570/699/21, провадження № 61-9438св22, у додатковій постанові від 25 травня 2023 року у справі № 383/66/21.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 в ході розгляду справи представляв адвокат Волочнюк М.О. на підставі договору № 16/06 про надання правничої (правової) допомоги від 16 червня 2021 року, додаткової угоди до договору від 30 листопада 2021 року, договору № 31/12/14 про надання правничої (правової) допомоги від 31 грудня 2021 року та ордеру № 1078462 (а. с. 73-75 том 1).

Пунктом 1.5. додаткової угоди від 30 листопада 2021 року передбачено, що за правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар), який залежить від фактичного обсягу виконаної роботи у цивільній справі. Винагорода (гонорар) сплачується адвокату клієнтом відповідно до актів виконаних робіт, які надаються клієнтові щомісяця, в останній день розрахункового місяця, протягом трьох робочих днів з дати отримання акту клієнтом.

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду першої інстанції, представник відповідача зазначав, що витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно складатимуть 8000,00 грн за кожну інстанцію, докази чого будуть надані в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України (а. с. 60-63 том 1).

З акту приймання-передачі виконаних робіт від 30 листопада 2021 року вбачається, що адвокатом Волочнюком М.О. надано ОСОБА_1 наступні послуги: представництво інтересів клієнта в Київському районному суді м. Харкова у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, отримання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, ознайомлення з матеріалами цивільної справи вартістю 1000,00 грн (а. с. 76 том 1).

Сплата коштів у наведеному розмірі підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1/30 від 30 листопада 2021 року (а. с. 77 том 1).

З акту приймання-передачі виконаних робіт від 29 червня 2023 року за договором № 31/12/14 про надання правничої (правової) допомоги від 31 грудня 2021 року вбачається, що адвокатом Волочнюком М.О. надано ОСОБА_1 наступні послуги з правової допомоги: усна консультація клієнта з питань апеляційного оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 червня 2023 року без вивчення документів вартістю 1300,00 грн, підготовка і подання до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вартістю 3250,00 грн та підготовка і подання до Харківського апеляційного суду клопотання про залучення свідка вартістю 3250,00 грн, всього 7800,00 грн.

З копії квитанції до прибуткового касового ордера № 1/29 від 29 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено адвокату Волочнюку М.О. 10 525,00 грн на підставі договору № 31/12/14 про надання правової допомоги від 31 грудня 2021 року, акту приймання-передачі виконаних робіт від 29 червня 2023 року.

Інших доказів щодо обсягу наданої відповідачу правничої допомоги та оплати послуг адвоката матеріали справи не містять.

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача зазначає, що у ході розгляду справи судом першої інстанції витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу склали 10 725,00 грн, у суді апеляційної інстанції - 7800,00 грн. Проте, доказів того, що відповідач поніс витрати саме у такому розмірі, що адвокатом надано послуги з правничої допомоги у відповідному обсязі, які підлягають оплаті у такому розмірі, суду не надано.

Надані відповідачем докази не відображають повного обсягу наданих адвокатом послуг, витраченого часу та їхньої вартості. В акті приймання-передачі виконаних робіт від 29 червня 2023 року помилково зазначена суть справи, в якій надається правнича допомога ОСОБА_1 . Клопотання про залучення свідка, про яке вказано в акті приймання-передачі виконаних робіт від 29 червня 2023 року, до суду апеляційної інстанції не надходило. Актів приймання-передачі виконаних робіт з правничої допомоги в ході розгляду судом першої інстанції, окрім акту від 30 листопада 2021 року, в якому відображені лише послуги за листопад 2021 року, суду також не надано. Загалом, надані відповідачем акти приймання-передачі виконаних робіт та квитанції не підтверджують надання адвокатом послуг вартістю 18 525,00 грн.

У зв`язку з викладеним, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем судова колегія виходить з того, що як вбачається з матеріалів справи представником ОСОБА_1 здійснено ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 57 том 1), подано до суду відзив на позовну заяву (а. с. 60-63 том 1), зустрічну позовну заяву, у прийнятті якої судом відмовлено (а. с. 66-71, 204 том 1), заперечення на відповідь на відзив (а. с. 168-172 том 1), клопотання про долучення доказів (а. с. 186 том 1), а також адвокат брав участь у судових засіданнях 20 грудня 2022 року з 09:21 до 10:04, 26 січня 2023 року з 09:00 до 09:45, 08 лютого 2023 року з 08:35 до 09:13 години, що підтверджується протоколами судових засідань (а. с. 229-230, 240-242, 244-245 том 1). У ході апеляційного перегляду справи адвокатом подано апеляційну скаргу (а. с. 1-19 том 2), заяву про усунення недоліків та клопотання про проведення апеляційного розгляду з викликом сторін (а. с. 24-25 том 2), яке судом апеляційної інстанції залишено без задоволення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає розмір витрат на правничу допомогу, заявлений відповідачем, у сумі 10 725,00 грн у суді першої інстанції та 7800,00 грн у суді апеляційної інстанції, а загалом 18 525,00 грн, необґрунтовано завищеним та таким, що не відповідає обсягу і складності наданих послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

З урахуванням обсягу та складності наданих ОСОБА_1 послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи судом першої інстанції та апеляційного перегляду справи, незмінності позиції відповідача та його адвоката у справі у обох інстанціях, принципів співмірності та розумності судових витрат, необхідності та значимості дій представника у справі судова колегія вважає, що з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи у розмірі 8000,00 грн.

Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування йому в порядку розподілу коштів, витрачених на оплату за проведення Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» експертизи побутового лічильника газу в сумі 1608,00 грн, на придбання нового лічильника газу в сумі 2150,00 грн, на встановлення вузла обліку газу у сумі 455,30 грн, які він вважає судовими витратами, судова колегія не вбачає підстав для їх задоволення, адже такі витрати не є судовими, а по суті є збитками, задля відшкодування яких ОСОБА_1 не позбавлений можливості подати окремий самостійний позов.

Вимоги заяви ОСОБА_1 в частині відшкодування витрат на оплату експертного дослідження № 11678 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України на суму 8319,70 грн судова колегія також вважає за необхідне залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Отже, положення ЦПК України встановлюють порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони.

Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

У даному разі замовлення експертизи відбулося за ініціативою ОСОБА_1 ще у травні 2021 року до звернення позивача до суду з позовом у листопаді 2021 року. За таких умов, підстави для відшкодування йому витрат на підготовку експертного висновку відсутні.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а, адміністративне провадження № К/9901/31359/20, у постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21, провадження № 61-1693 св 22.

До того ж, вищезазначений висновок експертизи не покладений в основу постанови суду апеляційної інстанції та не став підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню зі стягненням з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Підстав для задоволення заяви в іншій частині вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст.141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2023 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

В іншій частині заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2023 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О. В. Маміна

В.Б. Яцина

Повний текст додаткової постанови складено 02 серпня 2023 року.