Справа №464/5007/23
пр № 2-з/464/60/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 серпня 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі судді Сабари Л.В., розглянувши заяву заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони суб`єктам владних повноважень, відповідачам, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії (шляхом поділу, об`єднання, виділу часток, реєстрації права власності, відчуження на користь третіх осіб) щодо нежитлового приміщення-галереї на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування заяви покликається на те, що заявником готується позовна заява в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ПрАТ «Львівський іподром», ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, про скасування державної реєстрації права приватної власності ПрАТ «Львівський іподром» на нежитлове приміщення-галерею на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, визнання недійсним договору купівлі-продажу №769 від 05.06.2023 нежитлового приміщення-галереї на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення-галерею на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, з припиненням такого речового права та з закриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, 03.07.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Львівській області та ЗАТ «Львівський іподром» укладено договір №56 про оренду цілісного майнового комплексу ДП «Львівський іподром», що за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору, передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно, власником якого залишається держава. ДП «Львівський іподром» припинило діяльність шляхом реорганізації через приєднання до ЗАТ «Львівський іподром», яке визначено правонаступником його майнових прав та обов`язків, а 08.07.2011 ДП «Львівський іподром» ліквідовано, ЗАТ «Львівський іподром» перейменовано на ПрАТ «Львівський іподром». Таким чином, ПрАТ «Львівський іподром» на даний час використовує об`єкти на АДРЕСА_1 , які є державною власністю, на підставі оренди. 27.01.2020 ПрАТ «Львівський іподром» зареєструвало право власності на нежитлові приміщення, а саме галерею, площею 189,6 кв.м, на АДРЕСА_1 , однак вказаний об`єкт не числиться в переліку майна, яке передано відповідно до договору №56 від 03.07.2009. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях надано дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, в тому числі на здійснення капітального ремонту Сідловочної, адмінбудинку «А-2», проте вказано, що невід`ємні поліпшення є державною власністю. Таким чином, ПрАТ «Львівській іподром» здійснило безпідставну реєстрацію права власності на частину приміщень галерею, загальною площею 189,6 кв.м, що є складовою частиною будівлі сідловочної, адмінбудівлі «А-2», загальною площею 871,3 кв.м. У зв`язку з вказаними діями, Львівська обласна прокуратура звернулася з позовом до Господарського суду Львівської області про скасування незаконної державної реєстрації права власності на спірне державне майно, однак при розгляді справи, ПрАТ «Львівський іподром» уклало з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення-галереї, загальною площею 189,6 кв.м, на АДРЕСА_1 , що свідчить про недобросовісну поведінку товариства, що також свідчить про можливість вчинення щодо спірного майна незаконних дій, його відчуження, розпорядження, тощо. Зазначає, що вжиття вказаних у заяві видів забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та не створить відповідачу перешкод у користуванні спірним майном. Таким чином, з метою недопущення реєстрації та подальшого відчуження спірного майна, що унеможливить виконання можливого рішення у справі, для належного захисту інтересів держави, просить суд задовольнити заяву та вжити заходів забезпечення позову щодо майна, яке є предметом позову.

Згідно з ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд здійснював виклик особи, яка подала заяву, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, зокрема в частині даних суб`єктів, щодо яких слід застосувати такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії щодо спірного майна.

Представник заявника прокурор Мельничук Ю. пояснив, що вчинити певні дії щодо спірного майна може будь-яких суб`єкт владних повноважень, наділений такими в силу чинного законодавства, а також будь-які фізичні чи юридичні особи, які є суб`єктами цивільно-правових відносин, а тому вказати ідентифікуючі дані таких з наданням підтверджуючих доказів не має можливості, а відтак просив суд здійснювати розгляд заяви на підставі доводів та доказів, які у ній містяться, вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18 та від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20).

У постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Разом з тим, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Оскільки у цій справі позивач хоче звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №914/120/19.

При вивченні матеріалів заяви, встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.07.2007 визнано право державної власності з правом повного господарського відання ДП «Львівський іподром» на наступні будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на сідловочну, адмінбудинок (у технічному паспорті під літ. А-2).

Відповідно до умов договору оренди цілісного майнового комплексу ДП «Львівський іподром» №56 від 03.07.2009, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та ЗАТ «Львівський іподром» (Орендар), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс ДП «Львівський іподром», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.5 Договору орендар виступає правонаступником всіх прав та обов`язків реорганізованого Підприємства цілісного майнового комплексу державного підприємства «Львівський іподром», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Передача Підприємства в оренду не тягне за собою винекнення в Орендаря права власності на майно. Власником Підприємства залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2 Договору).

05.06.2023 між ПАТ «Львівський іподром» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу галереї, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати та передати нежитлове приміщення-галерею, загальною площею 189,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, а Покупець зобов`язується прийняти приміщення і сплатити за нього визначену договором грошову суму.

Як вбачається з інформаційної довідки №335043071 від 08.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно галерея, загальною площею 189,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2023.

З цього слідує, що власником спірного майна на даний час є ОСОБА_1 , який, в силу чинного законодавства, має право володіти, користуватись та розпоряджатися власністю на власний розсуд.

Відтак, з урахуванням правовідносин, які склалися між сторонами, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраних заявником заходів забезпечення позову можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін спору, для реального виконання майбутнього рішення суду, захисту права на користування грошовими коштами, запобігання можливості в подальшому їх стягнення, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Види забезпечення позову, які просить застосувати заявник, шляхом арешту та заборони суб`єктам владних повноважень, відповідачам, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії відповідає заявленим вимогам та положенням ЦПК України.

Одночасно, з матеріалів заяви не можливо, окрім відповідачів, встановити та ідентифікувати коло суб`єктів владних повноважень, та інших фізичних та юридичних осіб, яким слід заборонити вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, відтак в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 152 ЦПК України встановлено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно п. п. 1-3 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Обставини, за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 158, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

заяву задовольнити частково.

Вжити наступні заходи забезпечення позову заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ПрАТ «Львівський іподром», ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, про скасування державної реєстрації права приватної власності ПрАТ «Львівський іподром» на нежитлове приміщення-галерею на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, визнання недійсним договору купівлі-продажу №769 від 05.06.2023 нежитлового приміщення-галереї на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення-галерею на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, з припиненням такого речового права та з закриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

-накласти арешт на нежитлове приміщення-галерею на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

-заборонити Приватному акціонерному товаристві «Львівський іподром», ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо поділу, об`єднання, виділу часток, реєстрації права власності, відчуження на користь третіх осіб щодо об`єкта нежитлового приміщення-галереї на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику обов`язок пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У випадках неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 ЦПК України, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Копію ухвали направити прокурору та позивачу до відома, Приватному акціонерному товариству «Львівський іподром», ОСОБА_1 , Сихівському відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 02 серпня 2023 року.

Учасники справи:

Прокурор: заступник керівника Львівської обласної прокуратури Друзюк Микола, , місцезнаходження: м. Львів, пр-т Шевченка, 17/19;

Позивач: Фонд державного майна України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Львівський іподром», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Стрийська, 133;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Регіональне відділенняи Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Коперника, 4.

Суддя Сабара Л.В.