У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/8827/23

провадження № 2/755/4638/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог та про виклик, допит свідків, подані в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Київського обласного центру зайнятості про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

28 червня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського обласного центру зайнятості про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачем ОСОБА_1 до суду подано письмове клопотання про збільшення позовних вимог та виклик і допит свідків.

Вивчивши клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. (ч. 1, 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до положення ч. 2, 3 статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Водночас, процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.д.

В разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань), суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета спору або підстав позову.

Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо). Тобто, збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір заявлених вимог.

Разом з тим, збільшенням розміру позовних вимог є збільшення позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових чи нових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві, в тому числі шляхом доповнення немайнової вимоги майновою.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2020 у справі № 911/2139/19.

Як убачається зі змісту первинної позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача Київського обласного центру зайнятості на її користь суму середнього заробітку позивача за період фактичного відсторонення від роботи (час вимушеного прогулу) з дня звільнення 27.08.2018 року по 01.06.2023 року у розмірі 411 760,55 грн., моральну шкоду у розмірі 1 094 083,20 грн.

Як убачається зі змісту заяви про збільшення позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з Київського обласного центру зайнятості на її користь збільшення позовних вимог у виді матеріальної шкоди в сумі 497 871,69 грн.

Таким чином, позивачем в заяві про збільшення позовних вимог фактично змінено предмет та підстави позову, доповнивши новою вимогою майнового характеру про відшкодування матеріальної шкоди, ураховуючи, що заявлена у первинній редакції позовної заяви вимога про стягнення суми середнього заробітку позивача за період фактичного відсторонення від роботи не є відшкодування шкоди у розумінні ст. 1166 ЦК України, а середній заробіток за час вимушеного прогулу не є матеріальною шкодою статей 22, 1166 ЦК України.

Крім того, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. (ч. 5 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України)

Як убачається із матеріалів заяви про збільшення позовних вимог, остання не містить доказів направлення її копії відповідачу одночасно з надісланням заяви до суду, про що працівниками відділу загального документообігу суду складено Акт від 21.07.2023 року, що є порушенням з боку позивача ч. 5 ст. 49 ЦПК України та є підставою для повернення даної письмової заяви позивачу.

В частині заяви позивача про допит свідків слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч. 1 статті 117 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. (ч. 3, 4 ст. 117 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно змісту заяви позивача про виклик свідків, останньою зазначено про те, що свідок ОСОБА_2 може підтвердити факт перебування позивача на робочому місці у червні 2018 року, а свідок ОСОБА_3 може підтвердити факт перебування позивача на робочому місці у 2017-2018 роках та допомагав позивачу працевлаштуватись у листопаді 2022 році. Однак, предмет спору становить основна вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь суми середнього заробітку за період фактичного відсторонення від роботи (час вимушеного прогулу) з дня звільнення 27.08.2018 року по 01.06.2023 року, - що не є вимогою про поновлення позивача на роботі, не є скаргою на дії державного виконавця про виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, тобто заявлені позивачем факти, які на її думку можуть засвідчити заявлені свідки, не стосуються предмету спору, заявленому позивачем у первинній редакції позовної заяви.

Вивчивши матеріали поданої заяви, судом встановлено, що заява про допит свідків, що є заявою забезпечення доказів, не відповідає вищевикладеним вимогам, наведеним у статті 117 ЦПК України.

З огляду на викладене, з огляду на недотримання заявником вимог статті 117 ЦПК України, заява про виклик та допит свідків підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 277, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог та про виклик, допит свідків, подані в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Київського обласного центру зайнятості про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, - повернути суб`єкту звернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган