Справа № 504/2408/21
провадження № 2/504/507/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пожежі, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків в розмірі 299544,00грн., заподіяних внаслідок пожежі.

Свій позов позивачі обґрунтовують тим, що 02.05.2019 року о 10 годині 06 хвилин у приватному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виникла пожежа, яка була ліквідована о 11 год. 10 хвилин, загальна площа пожежі близько 80кв.м.

Одна частина будинку належала ОСОБА_4 (східна частина будинку), друга частина (західна частина) належить позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка змінила своє прізвище на ОСОБА_1 .

В наслідок пожежі були знищені та пошкоджені будівельні конструкції даху над приміщеннями, які належать позивачам. На підставі Висновку № 09/36/02.05.2019 з дослідження причини пожежі, яка сталася 02.05.2019р., від 24.05.2019р., що складено Дослідно-випробувальною лабораторією АРЗ СП ГУ ДСНС України в Одеській області, осередком пожежі було приміщення, яке належало ОСОБА_4 , ймовірною причиною є залишення без нагляду включеного електрообладнання.

В 2019 році ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем її частки стала ОСОБА_3 .

Згідно Висновку експерта будівельно-технічного експертного дослідження від 22.04.2021р. № 569/21 розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження частини житлового будинку АДРЕСА_1 , в результаті пожежі, складає 291544,00грн. Також, згідно договору на проведення експертного дослідження витрати склали 8000,00грн. Таким чином, загальна сума позову складає 299544,00грн.

На підставі наведеного просять суд стягнути з відповідачки на їх користь збитки в розмірі 299544,00грн. та судовий збір в розмірі 2995,44грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.07.2021року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Для розгляду справи неодноразово призначалися судові засідання. Позивачі у судові засідання не з`являлися.

21.03.2023 року до суду надійшла заява відповідачки про відмову у позові в повному обсязі.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи доводи учасників справи, які викладені у процесуальних заявах та поясненнях, оцінивши докази, що перебувають в матеріалах цивільної справи, в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 114,2кв.м., житловою 56,8кв.м., станом на 04.02.2021р. належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_3 (1/2 частина), ОСОБА_2 (1/4 частина) та ОСОБА_5 (1/4 частина).

ОСОБА_5 30.12.2020 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 , про що 30.12.2020р. складено відповідний актовий запис № 1076 та видано Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

02 травня 2019 року комісією у складі головного інспектора Лиманського РС ГУ ДСНС України в Одеській області підполковника служби ЦЗ Журавського Р.В., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю представника поліції Діденко Г.О. було складено акт про пожежу.

Вказаний акт складений про пожежу, що виникла 02.05.2019 року о 09год 30 хв. (час орієнтовний) в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Власник (орендар) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Місце виникнення пожежі: мансардний поверх. Пожежу виявлено 02.05.2019р. о 10 год.05хв. гр. ОСОБА_10 . Пожежу ліквідовано 02.05.2019р. о 11год 10хв. Пожежею знищено: мансардний поверх та майно на загальній площі 100кв.м. Прямі збитки від пожежі (встановлені чи орієнтовні) встановлюються. Побічні збитки (встановлені чи орієнтовні) 113648грн. Ймовірна причина пожежі аварійний режим роботи електричної мережі в мансардному поверсі.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язкою та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року справа №264/508/19.

Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.

Відповідно до частини шостої статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Згідно ст.1231 Цивільного кодексу України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.

Згідно акту про пожежу від 02.05.2019року пожежа виникла о 09 год 30 хв. в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Власниками будинку на правах спільної часткової власності були: ОСОБА_4 (померла в 2019році), ОСОБА_9 та ОСОБА_2 . Місце виникнення пожежі: мансардний поверх. Пожежу ліквідовано 02.05.2019р. о 11год 10хв. Пожежею знищено: мансардний поверх та майно на загальній площі 100кв.м. Ймовірна причина пожежі аварійний режим роботи електричної мережі в мансардному поверсі.

Також, як вбачається з копії Висновку № 09/36/02.05.2019 з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталась 02.05.2019р. у приватному житловому будинку, що розташовувався за адресою: АДРЕСА_1 , складеного начальником ДВЛ АРЗ СП ГУ ДСНС України в Одеській області О.В .Панкратовим, було розглянуто дві версії виникнення пожежі:1) занесення стороннього джерела запалювання з зовні невстановленою особою з використанням ініціаторів горіння та 2)аварійний режим роботи електрообладнання, що розташовувалося на момент пожежі в мансардному приміщенні, яке призвело до займання горючих деталей та розповсюдження пожежі по горючим матеріалам.

Висновок про те, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є аварійний режим роботи залишеного без нагляду включеного електрообладнання, яке на момент виникнення пожежі розташовувалося в мансардному приміщенні, зроблений на підставі того, що в ході огляду місця пожежі, на балконі, через який здійснювався вхід до мансардного приміщення, спостерігались два електричних обігрівача (масляних радіатора) зі слідами дії високої температури. Дані сліди були виражені у вигляді знищення горючих деталей, вигорання шару ізоляції шнура електроживлення, лакофарбового покриття на металевих корпусах, деформації, порушення цілісності металевих корпусів та утворення шару окислів на них в результаті дії високої температури пожежі. Дані термічні пошкодження вказували, що на момент виникнення і розвитку пожежі дані електричні обігрівачі розташовувалися в приміщенні мансарди. При детальному динамічному огляді, на одному з корпусів даних обігрівачів спостерігались сліди, які утворюються в результаті аварійного режиму роботи електроприладів, що вказує, що на момент виникнення пожежі даний обігрівач був підключений до електромережі. Дані сліди були виражені локальною деформацією його металевого корпусу, та кулеобразними оплавленнями, що спостерігались в місцях порушення цілісності його шнура електроживлення. Подібні термічні пошкодження на другому електричному обігрівачі, при його детальному огляді, були відсутні. Таким чином, приймаючи до уваги результати огляду, характер розповсюдження пожежі, аналіз спрямованості горіння, найбільш ймовірною причиною виникнення даної пожежі є аварійний режим роботи залишеного без нагляду включеного електрообладнання, яке на момент виникнення пожежі розташовувалося в мансардному приміщенні, що призвело до займання горючих матеріалів і розповсюдження пожежі.

Таким чином, Акт про пожежу від 02.05.2019року, Звіт про причину виникнення пожежі від 06.05.2019р. та Висновок № № 09/36/02.05.2019 з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталася 02.05.2019р., від 24.05.2019року, суд не може прийняти як доказ факту виникнення пожежі саме з вини відповідача, оскільки вони визначають саме ймовірну причину виникнення пожежі аварійний режим роботи залишеного без нагляду включеного електрообладнання, а тому є неналежними доказами щодо цієї обставини.

Також, Акт про пожежу від 02.05.2019року, Звіт про причину виникнення пожежі від 06.05.2019р. та Висновок № № 09/36/02.05.2019 з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталася 02.05.2019р., від 24.05. не містять відомості про те, які саме вимоги правил пожежної безпеки ймовірно порушила відповідачка.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності відповідачки або інших винних у пожежі осіб. Також, відсутні будь-які пояснення власників будинку про обставини виникнення пожежі.

Отже, враховуючи, що безпосередній причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною позивачам, є обов`язковою умовою настання деліктної відповідальності в цивільному праві, то за відсутності причинного зв`язку, фактичні дані про наявність інших елементів складу цивільного правопорушення (протиправне діяння, вина, шкода) втрачають доказове значення, як недостатні для обґрунтування вимоги про відшкодування шкоди.

Безпосереднім є прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій, на яку посилаються позивачі не береться судом до уваги.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює, у випадку необхідності, учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що позов поданий та підписаний представником позивачів, ОСОБА_11 , який є професійним адвокатом, а тому йому відомі права учасників справи, та строки подачі доказів, встановлені ЦПК України.

При цьому, ані позивачі, ані їх представник не заявляли перед судом клопотання про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, основними завданнями якої є встановлення із застосуванням спеціальних знань механізму виникнення пожежі (горіння), процесу її розвитку і способів застосованих при гасінні, визначення явищ, процесів, умов виникнення пожежі, визначення обставин, що передували виникненню пожежі та сприяли її розповсюдженню.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В матеріалах справи містяться лише документи, складені представниками ДСНС України - Акт про пожежу від 02.05.2019року, Звіт про причину виникнення пожежі від 06.05.2019р., Довідка № 327 від 07.05.2019р. та Висновок № 09/36/02.05.2019 з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталася 02.05.2019р., від 24.05.2019року. Разом з тим, вказані документи підтверджують лише факт пожежі та ймовірну причину пожежі, а тому не можуть бути належними доказами, які підтверджують винність гр-ки ОСОБА_4 , яка була власником будинку на момент виникнення пожежі, у її виникненні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачами не надано належних, допустимих і достовірних доказів причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачкою своїх обов`язків в частині утримання приміщення згідно правил протипожежної безпеки та пожежею, яка сталася 02.05.2019р.

Що стосується розміру спричиненої матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.

У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (стаття 22 ЦК України).

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності, несе позивач.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди представником позивачів надано копію висновку експерта будівельно-технічного дослідження № 569/21 від 22.04.2021р., який складений майже через 2 роки після пожежі.

Згідно вказаного висновку розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження частини житлового будинку АДРЕСА_1 в результаті пожежі, що трапилась 02.05.2019р., складає 291544,00грн. в цінах станом на 22.04.2021р., та повністю дорівнює вартості ремонтно-будівельних робіт (із врахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень.

При цьому суд звертає увагу на те, що до вказаного висновку не доданий Дефектний акт, в якому б були зазначені пошкодження житлового будинку, які виникли саме внаслідок пожежі, яка сталася 02.05.2019р.

Вказаним висновком експерта не встановлено які матеріальні збитки завдані саме ОСОБА_4 внаслідок пожежі 02.05.2019 року, а лише зазначена вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в частині будинку, яка належить позивачам.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку із відсутністю підстав для стягнення з відповідачки на користь позивачів завданої матеріальної шкоди, оскільки розмір такої шкоди та вина відповідача в її завдані не доведені матеріалами справи.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відсутні й підстави для стягнення з відповідача на користь позивачів понесених ними судових витрат.

На підставі наведеного,ст.22,1166,1167ЦК України, керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-84, 89, 141, 247, 258-259, 263- 265, 268, 270, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 ) про стягнення збитків, заподіяних внаслідок пожежі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров