Ухвала

27 липня 2023 року

м. Київ

справа № 305/1468/16-ц

провадження № 61-6831св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа -приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Антонів Олеся Михайлівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майнові права на об`єкт незавершеного будівництва міні-готельного комплексу.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Скасовано всі заходи забезпечення позову в цій справі, вжиті судом: ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки до цієї ухвали від 09 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року, постановленої за наслідками перегляду цієї ухвали; ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року та ухвалами цього ж суду від 16 вересня 2016 року.

Суд зазначив, зокрема, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

Крім того, за заявою ОСОБА_1 ухвалами Рахівського районного суду Закарпатської області було вжито заходів забезпечення позову, тому з огляду на залишення позову без розгляду, ці заходи забезпечення позову слід скасувати.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2022 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині вимог апеляційної скарги відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно залишив позов без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Водночас у вимогах апеляційної скарги про відновлення дії заходів забезпечення позову в цій справі слід відмовити, оскільки у разі скасування ухвали про залишення позову без розгляду (якою одночасно на підставі пунктів 9, 10 статті 158 ЦПК України було скасовано заходи забезпечення позову) такі заходи забезпечення позову й надалі продовжують діяти до ухвалення у справі судового рішення по суті спору або ж у випадку їх скасування в порядку, передбаченому ЦПК України. Цивільний процесуальний закон, зокрема, статті 374, 379 ЦПК України, не передбачає повноважень суду апеляційної інстанції при скасуванні ухвали місцевого суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, відновлювати дію заходів забезпечення позову.

У травні 2023 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України. Виходячи з предмету спору, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду у зв`язку з її повторною поспіль неявкою у судове засідання, адже повторна поспіль неявка позивача у судове засідання має місце та підтверджується тим, що позивач не з`явилася у судове засідання 07 вересня 2022 року та у наступне після нього судове засідання, яке відбулося 21 листопада 2022 року. При цьому, засідання, яке було призначене судом першої інстанції на 17 жовтня 2022 року, не відбулося взагалі у зв`язку з оголошенням на всій території України повітряної тривоги (на чому наголошує і сам апелянт). Тому правові підстав стверджувати про явку чи неявку у судове засідання 17 жовтня 2022 року не має, а неявка позивача 21 листопада 2022 року була повторною поспіль. За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України ключовим є те, що повторність неявки позивача може перериватись виключно його явкою і лише у судове засідання, яке відбулося та, за відсутності явки у судове засідання та/або не проведення самого судового засідання, не може перериватись самим лише фактом посилання на дату судового засідання, як у цій справі - 17 жовтня 2022 року, хоча яке і було призначене судом, однак не відбулося із-за повітряної тривоги.

Окрім того, ОСОБА_3 у касаційній скарзі просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду і поставити перед нею наступні питання:

1. Яке правове значення для оцінки неявки позивача у судове засідання, на предмет її повторюваності поспіль, як підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, має наступна обставина: відбулося чи не відбулося судове засідання, яке передує тому судовому засіданню, в якому позов було залишено без розгляду, з урахуванням того, що на судові засіданні, які передували тому судовому засіданню, яке не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, позивач не з`являвся, хоча був належним чином повідомлений про дату та час таких судових засідань (чи перериває вказана обставина повторність неявки позивача)?

2. Чи враховується судове засідання, яке не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги та яке передує тому судовому засіданню, у якому позов було залишено без розгляду, при оцінці повторюваності поспіль неявки позивача у судове засідання як підстави для залишення позов без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України?

3. Чи враховується судове засідання, яке не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги та яке передує тому судовому засіданню у якому позов було залишено без розгляду при оцінці повторюваності поспіль неявки позивача у судове засідання як підстави для залишення позов без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, у тому випадку, коли щодо вказаного судового засідання позивач і так подав заздалегідь клопотання про його відкладення?

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України. Самостійним предметом розгляду в касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

З урахуванням наведеного, Верховним Судом відкрито касаційне провадження в частині оскарження скасування заходів забезпечення позову на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, а тому касаційне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Щодо клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

Підстави для передачі справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду передбачені статтею 403 ЦПК України.

Тлумачення змісту частини п`ятої статті 403 ЦПК України свідчить, що клопотання має містити обґрунтування необхідності про передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

З урахуванням того, що у касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування передбачених статтею 403 ЦПК України підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 402, 403 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 305/1468/16-ц за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року в частині перегляду ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2022 року щодо скасування заходів забезпечення позову закрити.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук