Номер провадження: 22-з/813/268/23
Справа № 501/2318/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
31.07.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Стахової Н.В., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області, Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області, Дачненська сільська рада Одеського району Одеської області, Громадська організація «Дачне товариство «Клуб рибалок-аматорів»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення
у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2022 року та ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 листопада 2022 року, постановлені судом у складі судді Смирнова В.В. у м. Чорноморськ Одеської області, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області, Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області, Дачненська сільська рада Одеського району Одеської області, Громадська організація «Дачне товариство «Клуб рибалок-аматорів»,
Іллічівський міський суд Одеської області рішенням від 25 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовив.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.06.2023 року заява ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.
ОСОБА_2 зареєстрована у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.
Копію заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 отримала 05.06.2023 року в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд», що підтверджується довідкою.
Повістку ОСОБА_2 отримала 27.07.2023 року в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд», що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом доставлення судової повістки на електронну пошту, з якої здійснювалось спілкування з Одеським апеляційним судом та її отримання 27.07.2023 року, що підтверджується довідками.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Колегія суддів, дослідивши подану ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається із матеріалів справи, в апеляційній скарзі скаржником зазначено про те, що він очікує понести витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн, докази витрат на правничу допомогу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.
Одеським апеляційним судом постанова у справі ухвалена 29.05.2023 року.
Заява про ухвалення додаткового рішення подана ОСОБА_1 31.05.2023 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті.
Враховуючи, що постанова винесена Одеським апеляційним судом 29.05.2023 року, то останній день подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, припадає на 05.06.2023 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що представником позивача до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявлялося клопотання про розподіл судових витрат, і докази їх понесення подані у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк, після ухвалення судового рішення.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. З аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що 07 жовтня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Лещенко, Дорошенко і партнери» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.
03 червня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 07 жовтня 2020 року.
З детального опису робіт, виконаних адвокатам, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги у справі № 501/2318/22 у суді апеляційної інстанції, відповідно до якого: зустріч з клієнтом та консультація стосовно звернення з апеляційною скаргою на ухвали та рішення затрачено 1 год і складає 1000 грн, підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу та рішення 5 годин - 2000 грн, участь у судовому засіданні 10.04.2023 року - 1000 грн, участь у судовому засіданні 29.05.2023 року - 1000 грн. Вартість послуг за вказаний період становить 5000 грн.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України відсутні.
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15.11.2022 року та рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25.11.2022 року, апеляційна скарга задоволена частково, з урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат, складності справи, часом витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу за надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 4112,66 грн.
Керуючись ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4112,66 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.
Головуючий В.А. Коновалова
Судді М.В. Назарова