Єдиний унікальний № 202/8810/23
Провадження № 2/243/1137/2023
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

31 липня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Яресько Тарас Віталійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Яресько Т.В., звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовною заявою до «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в травні 2023 року через додаток «Дія» вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 68630088, яка була винесена на підставі виконавчого напису №5576, здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 27.09.2021. Зазначає, що виконавчий напис було здійснено нотаріусом на підставі виниклої заборгованості за кредитним он-лайн договором№1446174 від 11.01.2021 укладеного між нею та ТОВ «Лінеура Україна», який є оспорюваним і нею не визнається. Вважає дії відповідача неправомірними виходячи з наступного.

Відповідач вимогу про повернення всієї суми заборгованості їй не направив та доказів отримання даної вимоги надано не було. Зазначає, що не отримувала письмової вимоги та відповідно не визнає розмірів заборгованості, нарахованої відповідачем. Усі ці обставини при вчиненні нотаріального напису, нотаріусом не враховувались.

Також, кредитна угода, на підставі якої було видано кредитні кошти не була нотаріально посвідченою, тому відповідач не міг звертатися до нотаріуса з заявою про видачу виконавчого напису, а нотаріус не має права видавати такий напис за відсутності нотаріально засвідченого кредитного договору.

Посилаючись на наведені обставини та положення Закону України «Про нотаріат», позивач просив визнати виконавчий напис № 5576 від 27 вересня 2021 року таким, що не підлягає виконанню покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн..

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б., повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати пояснення щодо вимог позивача.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Золотих О.О., повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати пояснення щодо вимог позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. № 68630088 від 15 лютого 2022 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №5576 від 27 вересня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» заборгованості за кредитним договором № 1446174 від 11.01.2021 у сумі 11040,00 грн.

Судом встановлено, що 27 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 5576, про стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів за період з 11.01.2021 по 15.09.2021, у розмірі 9840,00 грн., за договором №1446174 від 11.01.2021, укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу за кредитними договорами №1-07092021 від 07.09.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Сіті фінанс груп», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2-07/09/2021 від 07.09.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» (а.с.18).

Строк платежу за кредитним договором №1446174 від 11 січня 2021 року настав, боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.01.2021 по 15.09.2021.

Сума заборгованості складає 9840,00 грн., також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису, всього заборгованість складає 1200,00 грн., всього заборгованості 11040,00 грн.

Спірним в цій справі є те, чи мав правові підстави приватний нотаріус вчиняти виконавчий напис № 5576 від 27 вересня 2021 року на підставі документів, поданих ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн».

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст. 39 Закону «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 Перелік доповнено розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 набрала чинності 10 грудня 2014 року.

Таким чином, з 10 грудня 2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».)

Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який керуючись спірним актом буде вимушений вчинити виконавчий напис на підставі документів, що не є належними доказами безспірності заборгованості, та згодом стягнення майна чи коштів виконавчою службою на підставі такого виконавчого напису.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 р. у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 р. у справі № 826/20084/14.

В розумінні ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на 22 лютого 2017 року), постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14 набрала законної сили в день проголошення, тобто 22 лютого 2017 року.

З огляду на викладене, пункт 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку втратив чинність з 22 лютого 2017 року, а тому з цієї дати нотаріуси не мають права вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, на підставі кредитних договорів та виписок з рахунку боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно підпунктів 1.1.-1.3 п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють безспірну заборгованість на підставі документів, затверджених Переліком, зазначений перелік документів є вичерпним, та у разі надання стягувачем документів не передбачених Переліком, нотаріус відмовляє у вчинені виконавчого напису, стягнення такої заборгованості повинно здійснюватися виключно на підставі рішення суду.

В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між Товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідачем не доведено, що оскаржуваний напис був вчинений у відповідності до вимог закону або на підставі інших документів передбачених Переліком.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з досліджених судом під час розгляду справи договору на професійну правничу допомогу № 23045від 07 травня 2023 року, укладеного між адвокатом Яресько С.В. та Лень Т.В. клієнт уповноважує адвоката скласти позовну заяву та здійснювати представництво у тому числі в судових органах при розгляді даної справи.

Повноваження адвоката Яреська Т.В. підтверджено ордером на надання правничої допомоги, серія АІ №1394097 від 12 травня 2023 року, виданого до договору про надання правничої допомоги №23045 від 07 травня 2023 року.

Позивачем надано до суду Акт наданих послуг №2 від 12 травня 2023 року по договору про надання правової допомоги №23045 від 07 травня 2023 року та квитанцію від 12 травня 2023 року про сплату вартості робіт адвоката Яреська Т.В. на суму 6000 грн..

Слід зазначити, що у постанові ВП ВС №904/4507/18 від 15 жовтня 2019 року Велика Палата ВС зазначила, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Суд зазначає, що позивачем підтверджено належними й допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат є співмірним зі складністю справи, ціною позову та її значенням для позивача. Витрати по сплаті вартості послуг адвоката безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом задоволено позов ОСОБА_1 в повному обсязі, а отже пропорційно до розміру задоволених вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 6000 грн. 00 коп.

Крім того, позивача, на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при зверненні до суду з даним позовом звільнено від сплати судового збору (Постанова Верховного суду від 19 жовтня 2022 року № 743/1481/21, застосовується при оскарженні виконавчого напису), тому судовий збір у розмірі 1073,60 грн. суд вважає належним стягнути з відповідача на користь держави, оскільки вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Яресько Тарас Віталійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис № 5576, вчинений 27 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» у розмірі 11040,00 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» (, м. Київ, вул. Зарічна,1Б, оф. 236) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» (код , м. Київ, вул. Зарічна,1Б, оф. 236) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.), до державного бюджету коштів на UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу 31 липня 2023 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва