Справа № 297/1740/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 серпня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Фазикош Г.В.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року, постановлену суддею Гецко Ю.Ю. про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 (УЗД) Головного лікаря медико-діагностичного центру «Сінео» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за лютий 2021 року

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 (УЗД) Головного лікаря медико-діагностичного центру «Сінео» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за лютий 2021 року в розмірі 10 134,95 грн.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року у видачі судового наказу відмовлено

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для видачі судового наказу.

В обґрунтування скарги посилається на те, що про факт виконання своїх обов`язків він зазначив, а інші докази має надати відповідач. Вважає, що суд першої інстанції досліджував докази заявника під час вирішення питання щодо видачі судового наказу, що на його думку є перевищенням повноважень.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, до заяви про видачу судового наказу не додано належним чином оформленого письмового договору, укладеного та підписаного обома сторонами, в тому числі інформації щодо наявної заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, що б давало підстави для видачі судового наказу за пунктом 1 частини першої статті 161 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Наказне провадження це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Згідно із частиною 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (УЗД) Головного лікаря медико-діагностичного центру «Сінео» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за лютий 2021 року в розмірі 10 134,95 грн.

При цьому, ОСОБА_1 не надано доказів того, що він перебуває у трудових відносинах з (УЗД) медико-діагностичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (копії трудової книжки, трудового договору чи наказів про прийняття/звільнення з роботи), а також доказів щодо нарахованої але не виплаченої йому заробітної плати.

У даному випадку визначальним для правильного застосування норм процесуального права та можливості розгляду справи за правилами наказного провадження, яке законодавець відокремив від інших видів провадження у цивільних справах, є саме наявність укладеного між сторонами в письмовій (електронній) формі договору, а не фактичне існування договірних відносин, оскільки, така обставина належить до предмета доказування.

Із поданої заяви не вбачається доведеність виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу та заявником не додано до заяви доказів, які б свідчили про існуванням між заявником та боржником договірних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді