ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4161/21 Номер провадження 22-з/814/212/23 Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
25 липня 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача - Дряниці Ю.В..,
судді - Пилипчук Л.І., Обідіна О.І.
розглянула заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати.,-
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди житлового приміщення №05/01 від 05.01.2021 року в сумі 270853,12 грн., пеню в сумі 10873,14 грн., неустойку в сумі 72379,84 грн., 3541,10 грн. сплаченого при подачі позову судового збору, а всього 357647,20 грн.

Рішення оскаржив представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Постановою Полтавського апеляційного суду від 1 червня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати відмовлено.

14 червня 2023 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровичапро ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України, у доводах якої представник відповідача просив суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 28 000 грн.

Представником позивача подано заперечення на вказану заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вона вказує на безпідставність вимог заяви, зазначаючи, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та завищеною.

Колегія суддів доходить висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Cудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункт 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 14.02.2022 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) до договору від 14.02.2022, копія чеку від 05.06.2023 року про сплату гонорару адвокату Лисенку А.О. згідно договору від 14.02.2022 року у сумі 28 000 грн.

Згідно п. 4.1 Договору сторони погодили. Що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за даним договором складає 1000 грн. (одну тисячу грн.) за одну годину роботи адвоката.

Відповідно до положень пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Вказані норми спростовують посилання представника позивача про безпідставність включення до акту виконаних робіт надані послуги у вигляді складання клопотань, заяв про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та відкладення розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Наданими представником відповідача доказами підтверджено факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також доведено розумність та співмірність таких витрат з огляду на обсяг наданої правової допомоги.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги посилання представника позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у справі №904/4507/18 від 12.05.2020 року, оскільки наведена правова позиція стосується врегулювання питання стягнення «гонорару успіху», який у даній справі не було заявлено до відшкодування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що наведене представником позивача посилання на вказану правову позицію є вибірковим та зведене до її довільного тлумачення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів доходить висновку, що заява представника відповідача адвоката Лисенка А.О. про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 8 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати - задовольнити і ухвалити додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 28 000 грн. (двадцять вісім тисяч грн.)

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

О.І. Обідіна