Справа №295/859/23
13.07.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючої судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення шкоди, -
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 21.12.2021 р. за участю транспортного засобу марки «BMW X5» під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Renault» під керуванням ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2022 р. ОСОБА_2 за обставин вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Власником транспортного засобу марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є користувачем транспортного засобу на підставі довіреності.
Позивач вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Renault» ОСОБА_4 була забезпечена за страховим полісом №206842105 у ПрАТ «ВУСО», ліміт страхової суми становить 130000,00 грн з сумою франшизи 1500,00 грн.
ПрАТ «ВУСО» повністю сплатило позивачу страхове відшкодування в межах страхового ліміту в розмірі 128000,00 грн без врахування франшизи на суму 1500,00 грн.
Згідно ремонтної калькуляції №2210497 від 05.01.2022 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 511035,61 грн.
Позивач вказує, що звертався з вимогою до відповідача про відшкодування збитків у добровільному порядку, проте вимоги були проігноровані, а тому просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 382535,61 грн.
ІІ. Процедура і позиції сторін
Ухвалою суду від 03.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
04.04.2023 р. позивач направив до суду уточнену позовну заяву (а.с.65-72).
Ухвалою суду від 13.06.2023 р., яка була постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, витребувано з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» документи щодо страхового випадку, який відбувся 21.12.2021 року на перехресті проспекту Миру,22 та вул. Миру за участі транспортних засобів «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та «BMW», модель Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , закрито підготовче судове засідання, розгляд справи призначений по суті (а.с.91-92).
06.07.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 13.06.2023 р. ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» направило витребувані документи (а.с.97-143).
Позивач в судове засідання 13.07.2023 р. направив заяву про розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.145).
Відповідач в судові засідання 23.02.2023 р, 30.03.2023 р.,27.04.2023 р., 31.05.2023 р., 13.06.202 р. та 13.07.2023 р. не з`являвся з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів, судові повістки неодноразово направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 59), проте поштові рекомендовані відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з поштовою відміткою: «За закінченням терміну зберігання» (а.с.60-61, 74-77, 82-85).
Крім того, відповідач неодноразово повідомлявся про те, що на розгляді в суді перебуває цивільна справа з позовом до нього про стягнення шкоди в телефонному режимі, що підтверджується змістом телефонограм, які складені секретарем судового засідання, що свідчить про його обізнаність про судове провадження, проте на виклики не з`являвся (а.с. 56, 87).
Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» в судові засідання також не з`являвся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до положень ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України у зв`язку зі складністю справи складення повного тексту судового рішення відкладено до 24.07.2023 року.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 21.12.2021 р. за участі транспортного засобу марки «BMW X5», під керуванням ОСОБА_1 , який керував ним на підставі довіреності, виданої ОСОБА_3 від 20.06.2022 року (а.с. 15,16), та автомобіля марки «Renault» під керуванням ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2021 року ОСОБА_1 набув у власність автомобіль марки «BMW X5».
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2022 р. ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в результаті якого відбулась зазначена вище дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої транспортний засіб, яким керував позивач, отримав механічні ушкодження, відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 18).
Постановою Житомирського апеляційного суду від 07.06.2022 р. постанова Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2022 р. була залишена без змін (а.с.19-20).
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Renault» була забезпечена за страховим полісом ЕР №206842105 у ПрАТ «СК «ВУСО». Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, визначена в розмірі 130000,00 грн, розмір франшизи - 1500,00 грн (а.с.114).
Відповідно до ремонтної калькуляції № 2210497 від 05.01.2022 року вартість ремонту автомобіля «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , становить 511035,61 грн (а.с. 135-140).
22.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування оціненої тшкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 21.12.2022 року по проспекту Миру.
Страховою компанією за наслідками проведення огляду транспортного засобу, складення ремонтної калькуляції було встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , становить 511035, 61 грн, і було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 128 500, 00 грн, що підтверджується змістом страхового акту № 2210497-1 за полісом №206842105 від 17.11.2021 року (а.с.100 - 142), яке в подальшому було перераховано на рахунок позивача.
ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка доказів та мотиви суду
Щодо відшкодування матеріальної шкоди
Судом встановлено, що між позивачем і відповідачами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди (деліктні зобов`язання).
Частиною 3 статті 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Нормами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З огляду на те, що судом достовірно встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_2 , що встановлено на підставі постанови суду в справі про адміністративне правопорушення, а відтак на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду і не підлягає додатковому доказуванню, заподіяна позивачу майнова шкода підлягає відшкодуванню на підставі ст.ст. 1166, 1187,1188 ЦК України особою, яка її завдала.
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).
За правилами частин першої, другої, третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-691цс15 вказано, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зістаттею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Позивач на підставі заяви про страхове відшкодування отримав від страхової компанії ПрАТ "СК "ВУСО» страхову виплату в сумі 128500,00 грн, за вирахуванням франшизи за полісом в сумі 1500, 00 грн (а.с. 142)
Отже, беручи до уваги те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «BMW X5», в результаті пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, склала 511035,61 грн, позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 128500,00 грн, а відтак на підставі ст. 1194 ЦК України з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 382535,61 грн (511035,61 грн - 128500,00 грн), позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення моральної шкоди
За приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Тобто, підставою для відшкодування шкоди є не просто неправомірність дій, а неправомірність, яка призвела до порушення гарантованих особі прав, які підлягають захисту.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди з огляду на наступне.
Судом достовірно встановлено, що позивачу завдані матеріальні збитки у вигляді пошкодження належного йому транспортного засобу внаслідок неправомірних дій відповідача.
Безперечно такі дії викликали у позивача негативні емоції, занепокоєння, переживання, стрес, тривалу невизначеність, втрату звичайного способу життя, призвели до необхідності вживати додаткові заходи для усунення порушень та відновлення порушеного права, що вказує на заподіяння йому моральних страждань.
Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач був позбавлений можливості вільно пересуватися і користуватись своїм майном. Під час дорожньо-транспортної пригоди пасажиром автомобіля марки «BMW X5» була дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження та вимушена була звертатися за лікарською допомогою (а.с. 37).
Також суд враховує поведінку відповідача, а саме те, що в добровільному поряду ОСОБА_2 матеріальну шкоду не відшкодував, на контакт з позивачем не йде, у зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду за відновленням порушених прав.
Суд вважає, що такий розмір моральної шкоди буде ефективним засобом юридичного захисту порушеного права позивача і здатен компенсувати понесені ним психо-емоційні втрати немайнового характеру.
V. Розподіл судових витрат
На підставі положень ст. 133, ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи.
Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 353, 354 ЦПК України, суд, -
Позов задоволити частково.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», місце знаходження: м. Київ, вул. К. Малевича, 31.

Повний текст рішення складений 24.07.2023 року.

Суддя О.В. Стрілецька