Справа № 204/8659/22
Провадження №2/204/631/23
РІШЕННЯ

іменем України

31 липня2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 січня 2020 року, яка виникла станом на 28 грудня 2021 року, в сумі 30883,27 грн та яка складається з тіла кредиту в розмірі 30757,87 грн та заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 125,40 грн, а також судові витрати у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 08 січня 2020 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08 січня 2020 року. Положеннями Анкети-заяви було визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Вказує, що Банк 28 жовтня 2021 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

26 січня 2023 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому він просив залишити позовну заяву без задоволення, оскільки 27 січня 2021 року у нього було викрадено телефон, до якого була здійснена прив`язка мобільного додатку банку, а саме кредитна картка була додана до електронного гаманця для здійснення безконтактної оплати. Вказує, що він звертався до правоохоронних органів із відповідною письмовою заявою. Крім того, зазначив, що про дану ситуацію він повідомив працівника банку та службу безпеки, а також просив припинити будь-яке списання грошових коштів з його рахунків. Вважає, що передумовою виникнення обов`язку повертати кредитні кошти має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем. Крім того, анкета-заява на думку відповідача не містить жодних даних про те, яку саме картку відповідач отримав, дати вручення картки, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Вказує, що договір про надання банківських послуг відповідачу не надавався, що є порушенням законодавства, а умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника. Також вказує, що в анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та визначеного розміру, а тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що позивач знав про викрадення мобільного пристрою відповідача, можна дійти висновку, що позивачем не надано суду належних доказів використання кредитних коштів саме відповідачем, а тому просив залишити позов без задоволення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та витребувано від позивача інформацію, чи звертався відповідач з усною заявою (в телефонному режимі на гарячу лінію та/або до працівника банку) та/або з письмовим зверненням до відділення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в період з 01 січня 2021 року по 15 березня 2021 року з повідомленням про кримінальне правопорушення вчинене щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.185 КК України та проханням заблокувати картку.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2023 року цивільну справу було прийнято до провадження судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В. за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

08 січня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, що також не заперечується самим відповідачем у відзиві (а.с.9).

Відповідно до вищезазначеної Анкети-заяви ця Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи Анкету-заяву власноручним підписом відповідач просить відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку.

Пунктом 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем Е5221260DCFA836E0E15D810ED6ACE3676CD89537D0FEF38F981085A, яка буде використовуватися ним для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також відповідач визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису.

01 лютого 2021 року відповідач звернувся до клієнтської підтримки позивача з приводу можливих шахрайських дій щодо нього та платіжну картку відповідача було заблоковано (а.с.75).

З аудіозапису телефонної розмови від 01 лютого 2021 року з приводу звернення відповідача до клієнтської підтримки АТ «Універсал Банк» щодо можливих шахрайських дій щодо нього та відзиву на позов встановлено, що 01 лютого 2021 року відповідач повідомив банк, що 27 січня 2021 року у нього вкрали телефон, але в той же час він повідомив, що станом на час здійснення цього дзвінку (тобто 01 лютого 2021 року), що він вже знайшов свій телефон (а.с.104).

24 лютого 2021 року на підставі заяви відповідача про вчинення кримінального правопорушення відділенням поліції №6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про те, що 27 січня 2021 року невстановлена особа шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном заявника (а.с.61).

В подальшому постановою дізнавача сектору дізнання ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідача було залучено у якості потерпілого до вказаного кримінального провадження (а.с.62).

Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 28 грудня 2021 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 30883,27 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 30757,87 грн та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 125,40 грн (а.с.8).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом власником рахунка.

Згідно з пунктом 1.14 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Відповідно до пункту 3, 12 розділу II Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 (далі - Положення), електронний платіжний засіб, за допомогою якого можна ініціювати переказ з рахунку користувача, має дозволяти ідентифікувати користувача.

Електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 - 7, 9, 10 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

З відзиву відповідача судом встановлено, що мобільний телефон відповідача був викрадений 27 січня 2021 року, проте банк про даний факт відповідач повідомив лише 01 лютого 2021 року, що підтверджується аудіозаписом відповідної телефонної розмови.

Таким чином, відповідачем жодних дій з приводу, як він зазначає, повідомлення про дані обставини позивача з 27 січня 2021 року та по 01 лютого 2021 року, тобто протягом всього часу поки здійснювалися платіжні операції, здійснено не було.

Сам по собі факт внесення до ЄРДР відомостей за фактом крадіжки не підтверджує наведених у відзиві на позовну заяву обставин, адже зміст фабули не містить відомостей щодо інших неправомірних дій вчинених по відношенню до відповідача.

Крім того, судом враховується, що відповідач стверджуючи про крадіжку 27 січня 2021 року його телефону, вже 01 лютого 2021 року знайшов його, що підтверджується аудіозаписом телефонної розмови відповідача з уповноваженою особою клієнтської підтримки АТ «Універсал Банк».

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 30757,87 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за порушення грошового зобов`язання в порядку частини другої статті 625 ЦК України у розмірі 125,40 грн судом враховується наступне.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В пункті 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року судам роз`яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано або виконано з простроченням, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, що передбачена статтею 625 ЦК України, у даному випадку не застосовується та лише може бути застосована позивачем в подальшому, у тому випадку, якщо відповідач не буде виконувати дане рішення суду, а тому вимоги позивача в даній частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 30757,87 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2470,93 грн (2481*30757,87/30883,27).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 08 січня 2020 року, яка виникла станом на 28 грудня 2021 року, у розмірі загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 30757 (тридцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2470 (дві тисячі чотириста сімдесят) гривень 93 (дев`яносто три) копійки.

У задоволенні решти позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК», місцезнаходження: м.Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ідентифікаційний код 21133352.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий: