КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/191/23
Провадження № 2/488/733/23 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Панасюк Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

Встановив:

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Миколаєва, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідачці на її користь аліменти на утримання онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є рідною бабусею малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати малолітнього ОСОБА_2 свої батьківські обов`язки не виконує, не займається вихованням та утриманням сина, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вживає наркотичні речовини (солі), у зв`язку з чим у громадянки ОСОБА_2 часто змінюється настрій, вона веде себе агресивно до дитини.

Батько малолітнього в свідоцтві про народження дитини записаний зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Малолітній проживає та знаходиться на повному утриманні позивача, яка дбає про фізичний, психічний розвиток дитини, піклуються про стан його здоров`я.

Зазначені факти як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач вимоги, викладені у позові, підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причини неявки суду не надала. У підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, але підтвердила суду, що вихованням дитини не займається.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав висновок про доцільність позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина. Судове засідання провести без його участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Із матеріалів справи вбачається, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , про що свідчать свідоцтво про народження (а.с.17).

Відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з бабусею, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на повному її утримані.

Із Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 81/05.05.01-23 від 21.04.2023 року, вбачається, що відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, не займається вихованням, утриманням сина, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вживає наркотичні речовини (солі), у зв`язку з чим у громадянки ОСОБА_2 часто змінюється настрій, вона веде себе агресивно до дитини.

Відповідач неодноразово була помічена своєю матір`ю, позивачем по справі, як остання виносила з дому цінні речі, з метою отримання коштів для придбання наркотичних речовин.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Корабельного району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як отримувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Однак, кошти, які вона отримує, витрачає на забезпечення своїх особистих потреб, а саме придбання алкогольних напоїв та наркотичних речовин.

Відповідно до інформації КНП «Міська лікарня № 5» на обліку у лікаря-нарколога ОСОБА_2 не знаходиться.

Проте, за інформацією лікаря-психіатра, відповідач зверталася за медичною допомогою у 2013 році. Діагноз: легкий когнітивний розлад.

Згідно інформації Миколаївської гімназії № 43 імені К.Ф. Ольшанського, відповідач часто залишала дитину на бабусю. Мали місце випадки, коли вона могла викликати таксі та визвати ОСОБА_5 до себе в дорослі компанії, де хлопець набував негативного досвіду поведінки та, як правило, пропускав заняття без поважних причин.

Громадянка ОСОБА_2 не бере участі в житті дитини, не цікавиться його навчанням, вихованням, на телефонні дзвінки вчителя не відповідає.

На онлайн-уроки з ОСОБА_5 виходить лише бабуся ОСОБА_1 , спілкування з приводу навчання, виховання та утримання дитини проводиться також лише з нею.

Згідно характеристики, наданої інспектором СЮП ВП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, громадянка ОСОБА_2 характеризується негативно.

Вона схильна до вживання спиртних напоїв та наркотичних речовин, потрапляла в поле зору правоохоронних органів за вчинення протиправних дій, притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.ст. 184 КУпАП.

Вироком Корабельного районного суду від 17.11.2022 справа № 488/1722/22, ОСОБА_2 визнана винною у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, їй призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України суд звільнив її від відбування покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб, стосунки ОСОБА_5 з матір`ю є емоційно відстороненими, напруженими. По відношенню до матері відчуває амбівалентні почуття: з одного боку злість та образу через те, що остання з ним не грається, не проводить час, не спілкується; з іншого - надію, що мама його любить та повернеться до нього. 3 боку матері не відчуває любові, захисту, підтримки та готовності до спілкування.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення ОСОБА_2 від виховання своєї дитини.

Згідно з частиною третьою статті 155, пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити громадянку ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах малолітнього.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

З огляду на вищевикладене суд знаходить позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню через те, що судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків щодо свого сина.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує (ст. 182 СК України):

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Тому суд знаходить позовні вимоги в частині стягнення аліментів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів, а також на користь позивача понесені нею судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України суд, -

Вирішив:

Позов - задовольнити.

Позбавити громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Миколаєва, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_6 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 21.03.2006 р. код платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, 54050, м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 314.

Суддя Л.І. Селіщева