Справа №345/3251/23
Провадження № 2/345/914/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт постійного його проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а також просить визнати за ним право власності на спадкове майно, саме: 1/3 частку квартири в АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_6 .

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_6 . Після смерті брата відкрилася спадщина, а саме: 1/3 частка двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Нотаріальна контора своїм листом за № 45/02-14 від 11.04.2023 відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті брата, оскільки ним як спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини. Після смерті брата ОСОБА_6 він фактично вступив у володіння та розпорядження спадковим майном. Його брат з травня 2001 року і до часу смерті проживав у АДРЕСА_2 . Він, починаючи з 2014 року, постійно проживав з братом за адресою АДРЕСА_2 , доглядав його, за власні кошти здійснив поховання після смерті. Діти покійного брата як спадкоємці не претендують на спадкове майно після його смерті, про що до нотаріальної контори ними подані відповідні заяви про відмову від спадкового майна. Факт постійного його проживання з братом ОСОБА_6 на час його смерті підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Калуської міської ради та завіреного підписами двох свідків, що можуть підтвердити даний факт. Таким чином, враховуючи те, що він прийнявши спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, не має можливості оформити в установленому оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є 1/3 частка двохкімнатної квартири що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тому за захистом своїх прав та законних інтересів він змушений звернутися до суду.

Позивач подав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, будь-яких заперечень проти даного позову не мають. Розгляд справи просять проводити без їхньої участі.

Відповідачка ОСОБА_3 на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, а розгляд справи здійснювати без її участі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 13.07.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання та відзиву на позовну заяву.

24.07.2023 позивач подав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

27.07.2023 відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, будь-яких заперечень проти даного позову не мають. Розгляд справи просять проводити без їхньої участі.

31.07.2023 відповідачка ОСОБА_3 на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, а розгляд справи здійснювати без її участі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачів та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серіїНОМЕР_1 від 16.10.2021 (а.с. 6).

Факт родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_6 , який є його рідним братом, підтверджується повторними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 11.02.2014 та № 238233 від 10.09.2013 (а.с. 39, 40).

Факт родинних відносин між відповідачами та померлим ОСОБА_6 , який є їхнім батьком, підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , довідкою від 10.10.2006 № 155/3-67, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 , свідоцтвами про шлюб серії НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , свідоцтвом про одруження від 24.02.2000, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 20 на звороті, 23-24, 27, 30 на звороті, 31, 32).

16.10.2021 між позивачем ОСОБА_1 та КП «Ритуальна служба» Калуської міської ради було укладено договорі-замовлення № 538 на організацію та проведення поховання ОСОБА_6 (а.с. 8). Окрім цього, ОСОБА_1 видано свідоцтво на поховання ОСОБА_6 (а.с. 9).

ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті матері ОСОБА_7 2/3 частки двокімнатної квартири в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право на спадщину за законом від 26.03.2014 (а.с. 11).

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 72108069 приватним нотаріусом Тихан О.М. було зареєстровано спадкову справу № 70511863 після смерті ОСОБА_6 (а.с. 12).

Листом приватного нотаріуса Тихан О.М. № 45 /02-14 від 11.04.2023 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 17).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Тихан О.М. зі заявами № 41, № 42 від 12.05.2023, № 43 від 15.05.2023 та № 53 від 19.06.2023, в яких зазначив, що спадщину після смерті батька ОСОБА_6 не приймали і приймати не будуть (а.с. 18, 21, 25, 28).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 28.12.1993 квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 34).

На домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 12.03.2014, замовником якого є позивач ОСОБА_1 (а.с. 35-36), а вартість 1/3 частки вказаної квартири станом на 23.06.2023 становить 150000,00 грн. (а.с. 42-55).

Згідно з будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1 за даною адресою з 28.12.1993 був зареєстрований власник житла ОСОБА_6 (а.с. 37-38).

Відповідно до актуобстеження житлових-побутових умов від 29.05.2023, складеного депутатом Калуської міської ради в присутності свідка, ОСОБА_6 прописаний по АДРЕСА_1 , але фактично з травня 2001 року постійно проживав по АДРЕСА_2 до дня його смерті. ОСОБА_1 фактично проживав з 2014 року по АДРЕСА_2 , та здійснював постійний догляд та поховання свого брата ОСОБА_6 (а.с. 41).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Щодо позовної вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Як вбачається з ч. 2 ст. 3 СК України, особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який заповіту не складав, а тому після його смерті спадкування здійснюється за законом.

Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки він зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що він постійно проживав за адресою АДРЕСА_2 спільно зі своїм покійним рідним братом ОСОБА_6 на час відкриття спадщини.

Отже, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказану позовну вимогу задовольнити та встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно за законом, то суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири в АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім позивача, інших спадкоємців, які б у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Таким чином позивач, будучи спадкоємцем за законом другої черги після смерті рідного брата, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не завив про відмову від спадкового майна. Водночас відповідачі, будучи спадкоємцями першої черги, відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька.

Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом другої черги, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та від спадкового майна не відмовлявся, беручи до уваги відмову відповідачів від спадщини та визнання ними позову, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення вказаної позовної вимоги та визнання за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку квартири в АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 13, 80, 81, 206 ЦПК України, керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на 1/3 частку квартири в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_4 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_5 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_6 .

Відповідачка: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька АДРЕСА_6 .

Суддя: