Справа №442/4722/23
Провадження №2/442/1009/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівськоїобласті в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в :

11 липня 2023 позивачка звернулася в суд із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровим номером :01:021:0162 загальною площею 0,0213 гектара. Вказані об`єкти належать сторонам на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22.05.2013 року. Третій співвласник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивачка із відповідачкою не можуть дійти згоди з приводу визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду із відповідним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, а відповідачка визнає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровим номером :01:021:0162, загальною площею 0,0213 гектара, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані об`єкти нерухомості належать ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22.05.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Молокусом Б.В. та зареєстровано в реєстрі за №128.

Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05.2013 року за №3798694 та за №3798859 зазначене вище нерухоме майно належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 03 червня 2023 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №447.

Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України, к ожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з п.6 ч.І ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Як вбачається з практики ВССУ (а самеухвали ВССУ від 12.12.2012 № 6-44981ск12) ідеальна частка це частка у праві на річ.

Оскільки згідно із правовстановлюючими документами на майно частки кожного із співвласників є рівними, кожен учасник спільної сумісної власності має право вимагати виділення ідеальних часток.

Враховуючи те, що відповідно до вищенаведених документів, зокрема, відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, спірний будинок та земельна ділянка належить сторонам на праві приватної спільної сумісної власності, частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому є підстави для визначення частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно за сторонами у розмірі 1/3.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 16, 368, 370, 372, 1216,1225 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 у праві спільної сумісної власності на: житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 28,0 кв.м., житловою 17,0 кв.м.; земельну ділянку, кадастровий номер :01:021:0162, загальною площею 0,0213 гектара, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становлять по 1/3 кожному відповідно.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2023 року

Суддя __________________ О.В. Крамар