Справа № 456/667/23 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1488/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів:Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди у розмірі 3 820 грн..

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки BMW моделі 528I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий був припаркований на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку, де він проживає, а відповідач ОСОБА_3 проживає по сусідству, а тому їхні транспортні засоби були припарковані поруч. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що 09.11.2022 року близько 12:00 год. він помітив, як відповідач ОСОБА_3 , відкриваючи задні дверцята свого транспортного засобу під час його миття, завдав пошкодження правому задньому крилу належного йому транспортного засобу, що знаходився поруч. У зв`язку з цим, коли позивач ОСОБА_1 вийшов з квартири та підійшов до належного йому транспортного засобу, то виявив на його правому задньому крилі подрапини, при цьому відповідач ОСОБА_3 свою причетність до вказаних пошкоджень заперечував. Проте, у позивача ОСОБА_1 , з метою безпеки, встановлено камеру відоспостереження, котра спрямована на місце паркування його транспортного засобу, й записами з котрої зафіксовано, як відповідач ОСОБА_3 заподіяв зазначену шкоду. У зв`язку з вказаним, а також запереченням відповідача ОСОБА_3 своєї причетності до заподіяння шкоди, позивач ОСОБА_1 викликав на місце події працівників поліції, однак відповідно до повідомлення Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області за вих. № 11551/47/01/22 від 23.12.2022 року останнім було прийнято рішення про припинення перевірки через малозначність виявленого правопорушення. Відтак, позивач ОСОБА_1 , на підставі статей 22, 1166, 1192 ЦК України, просить свої позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду у вигляді пошкодження належного йому транспортного засобу, яку він оцінює у розмірі 3 820 грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту згідно рахунку на оплату № 124 від 11.11.2022 року, виданого фізичною особою-піжприємцем ОСОБА_4 , яким було виконано відповідні відновлювальні роботи.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Олексишин І. Б., подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення суду є незаконним, з підстав неповного з`ясування судом обставин справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що обставини пошкодження його автомобіля підтверджуються відео з камер відеоспостереження.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд прийшов до висновку, що у випадку недоведеності протиправності дій відповідача ОСОБА_3 та саме його вини у заподіянні майнової шкоди позивачеві ОСОБА_1 , механізму її заподіяння, як і реальної вартості товару та виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого майна, на відповідача ОСОБА_3 не може бути покладений тягар відновлення належного ОСОБА_1 пошкодженого майна вилючно лише на підставі тих матеріалів, котрі є у справі, та виходячи з існуючих між сторонами у справі неприязних відносин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки BMW моделі 528I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору (загальний легковий седан), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.01.2022 року (.

Повідомленням Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області за вих. № 11551/47/01/22 від 23.12.2022 року стверджється, що 09.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звертався у Стрийський РУП ГУ НП у Львівській області з метою прийняття мір до відповідача ОСОБА_3 , який пошкодив належний йому транспортний засіб марки BMW моделі 528I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , таке звернення було розглянуте, однак через малозначність вчиненого правопорушення, на підставі положень Закону України «Про звернення громадян», було прийнято рішення про припинення перевірки та рекомендовано позивачеві ОСОБА_1 звертатися до суду.

З оглянутих файлів з камери відеоспостереження, котрі долучені позивачем ОСОБА_1 на оптичних дисках до пред`явленої ним позовної заяви вбачається розташування на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку транспортних засобів, один з котрих марки BMW білого кольору (легковий седан) та поруч з котрим наявний транспортний засіб, котрий на цих відеофайлах ідентифікувати неможливо, та котрий миє чоловік старшого віку, цей транспортний засіб з відчиненими задніми дверцятами (з боку водія), що ймовірно торкалися правого заднього крила легкового транспортного засобу марки BMW білого кольору, а в подальшому були зачинені згаданим чоловіком, потерши одночасно правою рукою зазначене крило цього транспортного засобу.

З оглянутого фото, котре долучене позивачем ОСОБА_1 на оптичних дисках до пред`явленої ним позовної заяви вбачається наявність подряпини на поверхні транспортного засобу білого кольору, проте якого саме транспортного засобу та якої саме його частини, ідентифікувати з цього фото неможливо.

Згідно рахунку на оплату № 124 від 11.11.2022 року, виданим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 вартість ремонту транспортного засобу марки BMW моделі 528I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 3 820 грн. та включає в себе придбання фарби й розхідного матеріалу, виконання рихтувальних робіт, шпаклювання та підготовки до фарбування правого заднього крила, а також фарбування правового заднього крила.

Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, для правильного вирішення спору суду належало встановити наявність обставин, які дають підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати шкоду. До таких належать протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина завдавача шкоди.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи.

Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили.

Для встановлення існування причинного зв`язку слід довести, що: 1) протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків; 2) шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи-заподіювача шкоди.

Обов`язковою умовою виникнення деліктних зобов`язань є причинно- наслідковий зв`язок між діями особи і заподіянням шкоди.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавана, а викликана якимись іншими обставинами.

Відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди: протиправну поведінку заподіювана шкоди: причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана: вину.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для встановлення існування причинного зв`язку необхідно довести, що протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків, шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи - заподіювача шкоди.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди по винні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та цієї шкодою.

З повідомлення Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області за вих. № 11551/47/01/22 від 23.12.2022 року вбачається, що 09.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звертався у Стрийський РУП ГУ НП у Львівській області з метою прийняття мір до відповідача ОСОБА_3 , який пошкодив належний йому транспортний засіб марки BMW моделі 528I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , таке звернення було розглянуте, однак через малозначність вчиненого правопорушення, на підставі положень Закону України «Про звернення громадян», було прийнято рішення про припинення перевірки та рекомендовано позивачеві ОСОБА_1 звертатися до суду.

Окрім цього, в повідомленні було зазначено, що у випадку встановлення особи, яка вчинила пошкодження ОСОБА_5 буде додатково повідомлено для можливості звернутися з заявою в суд в порядку цивільного позову для відшкодування завданих матеріальних збитків.

Матеріали справи не містять доказів, що працівниками поліції було встановлено особу, яка вчинила пошкодження автомобіля позивача.

Також позивачем не було оскаржено вищезазначене рішення Стрийського районного управління поліції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено, що саме дії відповідача ОСОБА_3 спричинили пошкодження його транспортного засобу.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 липня 2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.