Ухвала

03 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 210/573/19

провадження № 61-11572зно23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтва про спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтва про спадщину за законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року - без змін (касаційне провадження № 61-9493св21).

У серпні 2023 року до Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Подана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 426 ЦПК України визначено, що заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 426 ЦПК України до заяви додається документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником

у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 62 ЦПК України).

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно із частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Заява підписана представником Ковальчука А. В. за довіреністю - ОСОБА_2 , проте відсутні дані, що остання є адвокатом, тобто заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Положеннями частини другої, четвертої статті 183 ЦПК України визначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Ураховуючи наведене, подана заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись частиною четвертою статті 183 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтва про спадщину за законом повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець