З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 липня 2023 року м. Шаргород
Справа №152/847/23
Провадження №2/152/243/23
Шаргородський районний суд
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши в залі суду в м. Шаргороді в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК», в інтересах якого діє Поліщук Павло Анатолійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача
1.Виклад позиції позивача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.03.2020 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 на підставі Заяви-Договору №2020/І_С/197-002747 було укладено Договір приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», у зв`язку з чим укладено Договір споживчого кредиту №2020/ОВР/197-001366.
Відповідно до п.2.1 Заяви про приєднання, ця Заява-Договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів, які розміщені на сайті банку, є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК», реквізити якого визначені в Правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у Заяві-Договорі.
Кредитний договір №2020/ОВР/197-001366 від 03.11.2020 року є договором приєднання.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору утворилася заборгованість.
Згідно із ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував зобов`язання щодо погашення процентів та повернення отриманих кредитних коштів в розмірі та строки, передбачені Договором, у зв`язку із чим банк направив вимогу про дострокове повернення кредиту №129/9494/2023 від 20.03.2023 року.
Вимога про повернення кредиту залишена відповідачем без належного реагування, у зв`язку з чим банк змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При обґрунтуванні позовних вимог представник позивача покликається на норми ст.ст.11,16, 509, 524-527, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 634, 641, 644, 1046-1049, 1054 ЦК України.
2.Виклад позиції відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 не скористався правом подати відзив на позов і не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.06.2023 року (а.с.40-42).
Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка відповідачу ОСОБА_1 про виклик в судові засідання, призначені на 18.07.2023 року та на 31.07.2023 року, надсилалася судом за останньою відомою адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, згідно з інформацією виконавчого комітету Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, проте повернута до суду (а.с.50).
З довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вбачається, що вручення неможливе у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою».
Така довідка поштового відділення вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.
Крім того, відповідач повідомлялася про виклик у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України.
Оголошення про виклик відповідача у судові засідання, призначені на 18.07.2023 року та на 31.07.2023 року, розміщені на веб-сайті «Судова влада України» відповідно 30.06.2023 року та 18.07.2023 року (а.с.43, 51).
Відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Таким чином, у судові засідання, призначені на 18.07.2023 року та на 31.07.2023 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про їх дату, час та місце, про причини неприбуття не повідомив.
ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача
1. У п.4 прохальної частини позовної заяви, поданої до суду 19.06.2023 року, представник позивача АБ «УКРГАЗБАНК» Поліщук П.А. просить розглянути справу у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.3, на звороті).
Інших заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, представник позивача до суду не подавав.
2. Відповідач ОСОБА_1 заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 30.06.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; визначено дати першого та другого судових засідань: 18.07.2023 року та 31.07.2023 року, відповідно; запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, а у випадку визнання позовних вимог заяву про визнання позовних вимог (а.с.39-41).
2. 18.07.2023 року судове засідання у цій цивільній справі відкладено на завчасно визначену дату другого судового засідання 31.07.2023 року (а.с.50).
3. 31.07.2023 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», в інтересах якої діє Поліщук П.А., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.53-54).
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Вирішуючи спір, суд установив, що відповідач ОСОБА_1 11.03.2020 року підписав Заяву-Договір №2020/І_С/197-002747, в якій, зазначивши свої персональні дані та відомості про майновий стан, надав свою згоду на те, що дана Заява-Договір разом з Правилами про відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», Тарифним планом та Умовами банківських продуктів/пакетів, які розміщені на сайті банку, складають між ним і банком Договір комплексного банківського обслуговування (а.с.5-6).
Так, Заява-Договір містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, номер паспорта, дату його видачі та орган, що видав, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу реєстрації, місце працевлаштування, номер мобільного телефону, країну та місце народження, джерело та обсяг надходження коштів, суму середньомісячного сукупного доходу.
В Заяві-Договорі ОСОБА_1 просить відкрити йому поточний рахунок IBAN НОМЕР_1 у гривні та субрахунок № НОМЕР_2 за обраним продуктом «ЕКО-кредитка».
Відповідач у Заяві-Договорі підтвердив, що ним досягнуто згоди з банком щодо всіх істотних умов договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів (п.3.1 Заяви-Договору).
Також, відповідач підтвердив отримання від банку інформації, зазначеної в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання цієї Заяви-договору, а примірник договору отримав до початку надання банком послуг відповідно до умов Договору (п.3.2 Заяви-Договору).
До того ж, відповідач підтвердив, що ознайомлений та цілком згоден з Тарифами, які діяли на момент підписання Договору та є невід`ємною частиною Правил. Він отримав примірник Тарифів на обслуговування платіжної картки, що діяли на дату укладення Договору, шляхом завантаження з офіційного сайту банку (п.п.3.3-3.4 Заяви-Договору).
За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, зазначив, що невід`ємною частиною Договору є Правила про відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», які розміщені на офіційному веб-сайті банку та знаходяться у вільному доступі.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила про відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-Договір, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
У Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача, що він має право відмовитися від Договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
Крім того, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача про те, що він має право достроково повернути споживчий кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням. Договором про споживчий кредит може бути встановлений обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документу.
Також, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті в залежності від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
Відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування.
Відповідач ОСОБА_1 не заперечив ні факту підписання ним Заяви-Договору №2020/І_С/197-002747 від 11.03.2020 року, ні факту підписання Паспорта споживчого кредиту від 11.03.2020 року, оскільки не подав у встановлений строк відзиву на позов із викладенням своїх заперечень.
Суд вважає, що підписавши проаналізовані вище Заяву-Договір №2020/І_С/197-002747 від 11.03.2020 року, яка містить розділ 4 Паспорт споживчого кредиту, які є складовими частинами Кредитного договору, ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.ст.3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 року у справі №284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.
Позивачем ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» видано відповідачеві ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_3 , а в подальшому 21.07.2020 року видано платіжну картку № НОМЕР_4 , що вбачається із Заяви-Договору та Розписки про отримання платіжної картки (а.с.6, 8).
Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з вказаними положеннями Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року.
Позивачем ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» додано до позовної заяви виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с.14-17).
Так, з виписки по рахунку відповідача за період з 11.03.2020 року по 28.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт, який відповідач використовував, а також вбачається здійснення відповідачем платежів, спрямованих на погашення заборгованості, строки внесення вказаних платежів (а.с.14-17).
Зобов`язання за договором кредиту ОСОБА_1 не виконав до цього часу.
При визначенні розміру заборгованості за платежами за ч.2 ст.625 ЦК України суд враховує, що відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.
В подальшому, Указами Президента України, зокрема, Указом від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року.
Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором не виконав, позивач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», починаючи з 11.03.2021 року по 23.02.2022 року, тобто з наступного дня після закінчення строку дії Договору і до введення в Україні правового режиму воєнного стану, здійснив нарахування платежів за ч.2 ст.625 ЦК України в порядку та на умовах, визначених ЦК України.
Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом та розміром платежів за ч.2 ст.625 ЦК України з урахуванням п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не надіслав.
У зв`язку із невиконанням відповідачем ОСОБА_1 умов Договору, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відповідачу 20.03.2023 року за №№129/9494/2023, 129/9495/2023 надіслано вимоги про повернення кредиту за Договором №2020/ОВР/197-001366, а також попереджено, що у разі, якщо вимоги не будуть задоволені у тридцятиденний термін з моменту їх отримання, стягнення заборгованості здійснюватиметься в судовому порядку (а.с.13, 25).
Вимоги позивача залишені відповідачем без належного реагування.
Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем ОСОБА_1 не доведено, то право ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частинами 1, 2, 4 статті10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).
Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
VІ. Висновки суду
Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом.
Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).
Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за Договором №2020/ОВР/197-001366.
Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано.
Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем ОСОБА_1 не доведено, то право ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову.
VІІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.207, 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054-1055 ЦК України, суд
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК», в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Розподіл судових витрат
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» в особі Одеської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.
Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України (ст.283 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1, ідентифікаційний код в ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.02.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне заочне рішення складено 31.07.2023 року.

Суддя: