Справа № 583/4480/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Чупахівська селищна рада Охтирського району Сумської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

за участю представника позивача ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Котляревський С.В. звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.1997 року, серії НВ 098709, посвідченого в.о. районним державним нотаріусом Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі № 1784 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,20 га, що розміщена в АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,06 га, та для ведення підсобного господарства 0,14 га. Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:5210, площа 0,1444 га, зареєстрована земельна ділянка 17.04.2018 року. Відповідно до іншого Витягу, земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:5209, площею 0,0644 га зареєстрована 17.04.2018 року. Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:5209, земельна ділянка площею 0,0644 га зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 30.08.2021 року. 27.08.1997 року було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований в.о. районним державним нотаріусом Ковальчук С.П., зареєстрованим в реєстрі №1782, за яким ОСОБА_1 придбав частину житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,20 га. На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий цегляний житловий будинок, житлова площа 153,3 кв. м., зазначений під літерою АІа, та господарчі споруди: сарай Б, погріб ш, погріб шІ, огорожа «1-4. З 2019 року відповідачка ОСОБА_2 систематично порушує право користування земельною ділянкою позивача, чинить перешкоди шляхом використання земельної ділянки ОСОБА_1 на власний розсуд та не реагує на зауваження. 20.11.2020 року від Охтирського РВП ГУНП В Сумській області надійшла відповідь на заяву про вчинення кримінального правопорушення шляхом зайняття чужої земельної ділянки ОСОБА_2 від 05.11.2019 року та зареєстровану в журналі єдиного обліку № 9126. Даною відповіддю відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР. 16.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до представника Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» для встановлення межових знаків в натурі. Цього ж дня було складено акт прийому- передачі межових знаків на зберігання, яким було зафіксовано: частина меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:5210, яка знаходиться по АДРЕСА_1 площею 0,1444 га, наданої землекористувачу земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 3 шт. Відповідачка даний акт не підписала. Через деякий час межові знаки ОСОБА_2 прибрала та здійснює свою господарську діяльність на приватній земельній ділянці ОСОБА_1 , чим порушує його права. 27.09.2021 року позивач знову звернувся до правоохоронних органів відносно переносу межових знаків ОСОБА_2 , з нею проведено профілактичну роботу, однак жодних дій по відновленню межових знаків та звільнення земельної ділянки вчинено не було.

Посилаючись на викладене представник позивачки просить усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні його земельною ділянкою площею 0,1444 га з кадастровим номером :02:001:5210, що розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 відновити межові знаки в натурі на місцевості між суміжними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Процесуальні дії у справі.

08.11.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні, призначено справу до розгляду без виклику сторін. Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Чупахівська селищна рада Охтирського району Сумської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користуванні його земельною ділянкою площею 0,1444 га з кадастровим номером :02:001:5210, що розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючу за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відновити межові знаки в натурі (на місцевості) між суміжними земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме відповідно до схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості від точки Б (координати прикріплених межових знаків 2021.04-001-0003) до точки В (координати прикріплених межових знаків 2021.04-001-0004) (а.с. 28-31).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 18.01.2022 року заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2021 року скасоване, справу призначено до розгляду в загальному порядку з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, зазначив, що позивач є власником земельної ділянки за вказаною в позові адресою, а відповідачка, починаючи з 2019 року порушує його права, чинить перешкоди щодо користування земельною ділянкою, просить усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою площею 0,1444 га, з кадастровим номером :02:001:5210, що розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 відновити межові знаки в натурі на місцевості між суміжними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме відповідно до схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості від точки Б (координати прикріплених межових знаків 2021.04-001-0003) до точки В (координати прикріплених межових знаків 2021.04-001-0004) з підстав, викладених у позові.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позову.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Від Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Допитаний в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_5 , який працює начальником Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» пояснив суду, що в даному випадку державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, які сформовані до 2011 року, на них немає кадастрових номерів, потребують доопрацювання, виготовлення електронного документу з послідуючим занесенням у систему Національної кадастрової карти України. Землевпорядник ДЗК, який виїздив на місцевість, визначив на місці використання межі земельної ділянки за адресою ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , який змінив конфігурацію, ця зміна не потягла зміни площі земельної ділянки, обидві земельні ділянки занесені в Публічну картку і накладок не мають.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, спеціаліста, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З ретельно досліджених судом інвентарних справ встановлено, що за адресою АДРЕСА_3 було зареєстровано 16.12.1991 року за колгоспом ім.Щорса двохквартирний житловий будинок з окремими номерами 31 та 33, з окремими входами на підставі рішення Охтирського райвиконкому № 198 від 27.10.1988 року (а.інв.с.13).

В послідуючому вказані житлові будинки колгоспом ім.Щорса були продані. Так, згідно договору купівлі-продажу від 30.12.1991 року ОСОБА_6 придбала у правління колгоспу ім.Щорса1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 загальною площею 61,9 кв.м. (а.інв.с.25), який зареєстрований в реєстрі 30.12.1991 року за №42.

Інша частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 61,4 кв.м. продана за договором купівлі-продажу від 30.12.1991 року ОСОБА_7 , який зареєстровано в реєстрі 30.12.1991 року за № 1012 (а.інв.с. 27).

ОСОБА_1 , від імені якого діяла його дружина ОСОБА_8 за дорученням, придбав житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 частину від загальної площі 123,3 кв.м. з господарськими спорудами розташованими на земельній ділянці площею 0,20 га, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.08.1997 року посвідченого державним нотаріусом Охтирської районної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі 28.08.1997 року за № 1783 (а.інв.с.39).

На даний час вул.Щорса с.Лантратівка, Охтирського району, Сумської області перейменована на вул.Лебединську с.Лантратівка, Охтирського району, Сумської області.

З досліджених судом документів, наданих відповідачкою встановлено, що вона є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 61,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 0,0600 га, кадастровий номер :02:001:5177, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.12.2016 року (а.с.45), зареєстрованого в реєстрі за № 263. Державна реєстрація права власності за вказаною адресою на житловий будинок за ОСОБА_2 здійснена 21.12.2016 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2016 року (а.с. 45-46).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.12.2016 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,0600 га за адресою АДРЕСА_2 (а.с.43), право власності зареєстроване реєстрі за № 2635, державна реєстрація земельної ділянки площею 0,0600 га з вказаною адресою з кадастровим номером :02:001:5177 здійснено 21.12.2016 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2016 року (а.с.44).

На попереднього власника ОСОБА_9 виготовлявся державний акт на право приватної власності на землю (а.с. 47) на земельну ділянку площею 0,54 га для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства.

Стороною відповідача надано матеріали, зокрема абриз земельної ділянки землевласника (землекористувача) ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_5 , в якому зазначені координати меж ОСОБА_1 від точки В до Г (а.с.96), витяг з технічного звіту по складанню державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_5 (а.с.97-100), з яких вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету Лантратівської сільської ради народних депутатів Охтирського району Сумської області за № 14 від 18.06.1993 року ОСОБА_9 передані у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,50 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарчих будівель 0,08 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,42 га.

Актом про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_9 , на виконання рішення (розпорядження) сесії Лантратівської сільської ради № 14 від 18.06.1993 року, проведено в натурі погодження існуючих меж земельної ділянки, переданої у приватну власність ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , межі земельної ділянки закріплені дерев`яними стовпами, підписаний в тому числі ОСОБА_1 (а.с. 99).

Стороною позивача надано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) наданої ОСОБА_9 для ведення особистого підсобного господарства за адресою АДРЕСА_2 (а.с.146-149).

З ретельно досліджених судом матеріалів, наданих стороною позивача встановлено наступне.

На попереднього власника ОСОБА_10 було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії СМ 01069, згідно якого ОСОБА_10 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, в тому числі з них 0,14 га ріллі, 0,06 га під будівлями (а.с.133).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, до якого додано кадастровий план земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:5209, загальною площею 0,0644 га було сформовано 17.04.2018 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.126-128). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, до якого додано кадастровий план земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:5210, загальною площею 0,1444 га було сформовано 17.04.2018 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, щодо якої між сторонами мається спір (а.с.129-131).

ОСОБА_1 08.12.2017 року звернувся до ФОП ОСОБА_11 із заявою про зміну меж (конфігурації) земельної ділянки з урахуванням розміщення суміжних земельних ділянок згідно даних Державного земельного кадастру, залишивши загальну площу земельної ділянки 0,2088 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.141).

Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 12.12.2017 року встановлено, що межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 наданої ОСОБА_1 для ведення особистого підсобного господарства не закріплювалися межовими знаками на бажання власника, в зв`язку з тим, що межі земельної ділянки збігаються з природніми та штучними лінійними спорудами і рубежами. Межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 були встановлені сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_11 , про що складено відповідний акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 12.12.2017 року, який підписано в томі числі ОСОБА_2 (а.с.135).

Що стосується земельної ділянки, яка є предметом спору, розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,1444 га, суд зазначає, що кадастровий номер :02:001:5210 був присвоєний 17.04.2018 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 129).

В ході пояснень спеціаліст в судовому засіданні пітвердив, що на наданій представником позивача суду фотокопії схематичних матеріалів по АДРЕСА_1 червоною лінією позначено фактичне використання на даний час, а синьою лінією показано земельну ділянку згідно даних з Публічної карти України. Спеціаліст Центру ДЗК, який виїздив на місцевість, визначив на місці межі земельної ділянки. Опис меж містить дані про суміжних землевласників та землекористувачів, та їх погодження щодо межі земельної ділянки, в акті про погодження та закріплення меж земельної ділянки, а також в абрисі земельної ділянки відображено конфігурацію земельної ділянки, поворотні точки, відстані між поворотними точками. Обидві земельні ділянки занесені в Публічну карту і накладок не мають.

За клопотанням сторони відповідача судом додатково викликався в судове засідання спеціаліст ОСОБА_5 , начальник Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», який роз`яснив, що садиба ОСОБА_1 має дві земельні ділянки з окремими кадастровими номерами, як і ОСОБА_2 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. На схемі прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості земельної ділянки ОСОБА_1 вказано опис меж та координати закріплених межових знаків, зокрема точки від А до Б по лінії вказано, де знаходиться його подвір`я. Точки 20.17 та 23.53 це прив`язка на місцевості до одиноко стоячих двох дерев. Відновлення меж земельної ділянки проводиться по координатам. Немає накладення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за даними інформації Держкадастру, земельні ділянки співпадають лінія в лінію і не мають ні накладок ні вільного середовища. Абрис земельної ділянки показує, що земельна ділянка ОСОБА_2 по лінії від точки А до точки Д, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 по лінії від точки Б до точки В є рівною, по координатах все чітко визначено, вони прилягають одна до одної і не мають ні перетину, ні пустоти між собою. План із зображенням фактичного використання земельних ділянок в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з нанесеними даними згідно Держгеокадастру і на ньому позначено чотири земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами ОСОБА_2 (під огородом і двором) і ОСОБА_1 (під огородом і двором) по дві у кожного.Ці дані, які занесені в каталог координат і відтворено на схемі чотири земельні ділянки, позначено чорним кольором, та вбачається, що земельні ділянки ОСОБА_2 і ОСОБА_1 мають спільну межу, яка проходить рівною лінією, не мають ні перетину, ні пустоти і відповідно до цих даних зареєстровано речове право, право власності на земельну ділянку. Червоним кольором позначен фактичне користування земельною ділянкою ОСОБА_1 і вбачається, що фактичне використання не відповідає каталогу координат. На замовлення ОСОБА_1 виїжджав спеціаліст ДЗК, який має сертифікат інженера геодезиста, відтворив фактичне використання земельних ділянок за допомогою GPS обладнання і встановив фактичне використання, яке не відповідає каталогу координат. Зйомка фактичного використання земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 позначена синім кольором відповідно даних Держгеокадастру, а червоним- фактичне використання. Право власності зареєстровано по контурах синьої лінії, каталог координат так занесено, це не впливає на розміри земельної ділянки ОСОБА_2 , не порушує її права, так як право власності по синій лінії за ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при приведенні правовстановлюючих документів у відповідність до діючого законодавства дотримався відповідних положень та при формуванні кадастрового номеру за його заявою було змінено конфігурацію земельної ділянки, як того вимагає законодавство, площа ж земельної ділянки при цьому не змінена, а також не порушено право відповідачки.

Постановою КМУ № 1051 від 17 жовтня 2012 року затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

На думку суду, позивач діяв правомірно, порушень прав інших осіб не встановлено. Однак, на даний час судом встановлено порушення прав позивача, які необхідно захистити.

Як зазначено у графічних матеріалах щодо фактичних промірів і даних Державного земельного кадастру земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , накладення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:5177; :02:001:5178; :02:001:5209; :02:001:5210 відсутні. Чорним кольором на плані відображено земельні ділянки згідно даних Державного земельного кадастру, а червоним кольором фактичне використання межі (а.с.188).

Наведене дає суду підстави стверджувати, що відповідачкою порушується право позивача, яке підлягає захисту, так як фактичне використання його земельної ділянки не відповідає даним Державного земельного кадастру, з боку відповідачки необхідно відновити межу у відповідності до даних Державного земельного кадастру, які вказано у акті прийому передачі межових знаків на зберігання від 16.04.2021 року (а.с.12) та відповідно до Схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості (а.с.13).

Мотиви суду та правове обґрунтування.

Дані правовідносини регулюються Земельним кодексом України, Конституцією України та іншими підзаконними актами.

В ст. 5 Земельного кодексу України визначено принципи земельного законодавства, де серед іншого вказується на забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Ст.ст. 78, 79, 79-1 Земельного кодексу України передбачається, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок і дотримуватись правил добросусідства.

Ст. 103 Земельного кодексу передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Ст. 106 цього кодексу передбачає обов`язки щодо визначення спільних меж.

Зокрема, спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, струмки, канали, лісосмуги, рослинні смуги, дерева, стежки, рівчаки, стіни, паркани, огорожа, шляхові споруди, бетонні або металеві стовпи, плити, моноліти, камені, інші споруди і рубежі), що збігаються із межею земельної ділянки або спеціально встановлюються на ній. Межові знаки на водних об`єктах не встановлюються.

Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду.

У разі якщо межі земельних ділянок у натурі (на місцевості) збігаються з природними чи штучними лінійними спорудами, рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, рослинними смугами, шляхами, стежками, рівчаками, стінами, шляховими спорудами, парканами, огорожею, фасадами будівель, іншими лінійними спорудами, рубежами тощо) та раніше встановленими межами сформованих земельних ділянок, межові знаки можуть не встановлюватися.

Місцезнаходження межових знаків у разі їх визначення або встановлення відображається у матеріалах землевпорядного проектування та геодезичних вишукувань, а також на кадастрових планах земельних ділянок.

Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок.

Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки і ч. 2 цієї передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на. землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно п. б ч. 3 цієї статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

У випадку порушення права власності згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується.

Конституцією України передбачено як захист права власності. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод в статті 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність.

В ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд.

Європейський суд з прав людини у ряді рішень зауважує, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції», пункти 69 і 73).

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Згідно даних земельно-кадастрової документації, як вже зазначалося судом вище, фактичне використання земельної ділянки позивача не відповідає даним Державного земельного кадастру, при цьому відсутні накладення земельних ділянок позивача та відповідачки і чітко проглядається, що суміжна межа між двома земельними ділянками в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 проходить від точки В (координати 2021.04-001-0004) до точки Б (кординати 2021.04-001-0003), як показано на Схемі прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості (а.с.13), що також підтверджується даними Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 02 травня 2023 року (а.с.188).

Твердження відповідачки та її представника про те, що у відповідачки мається державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, з актом до нього про погодження та закріплення меж, суд не бере до уваги з вищевикладених підстав, оскільки при формуванні земельних ділянок при присвоєнні їм кадастрових номерів з урахуванням принципу раціонального використання земель, враховуючи, що вже на той час була сформована земельна ділянка відповідачки і було за заявою ОСОБА_1 змінено конфігурацію його земельної ділянки, яка розміщена у відповідності до даних ДЗК, площа земельної ділянки при цьому не змінена, накладення земельних ділянок не відбулося.

Наведене підтверджується наданими представником позивача доказами, зокрема, актом прийому-передачі межових знаків на зберігання від 16.04.2021 року, Схемою прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів на місцевості ( а.с.12-13), фотокопією схематичних матеріалів (а.с.171), а також даними Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 02 травня 2023 року (а.с.188), роз`ясненнями спеціаліста в суді, які для суду є належними допустимими та достатніми доказами, які суд приймає до уваги.

Стороною відповідача заявлялося клопотання про призначення експертизи, яке судом відхилене як необґрунтоване, оскільки зазначені питання суд з`ясував в ході судового розгляду, в тому числі надана суду інформація начальником Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», який також надав роз`яснення в суді, а також надані стороною позивача докази, дані ДЗК у суду не викликають жодних сумнівів, є допустимими та достатніми, які узгоджуються між собою і підтверджують викладені у позові обставини.

Отже, вирішуючи позов в межах заявлених вимог, в даному випадку суд встановив неправомірне втручання відповідача у право володіння земельною ділянкою позивача, яке полягає у порушенні його прав вільно володіти своєю земельною ділянкою, таке право підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у спосіб, визначений позивачем у позові.

Викладені в позові обставини не спростовані відповідачкою.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).

Наведені вище обставини дають суду підстави дійти висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , який на правовій підставі володіє земельною ділянкою, однак ОСОБА_2 систематично порушує права позивача та чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою, прибрала межові знаки встановленого зразка, які встановлені із відповідачкою, як суміжним землекористувачем, що знайшло підтвердження під час судового розгляду справи та не спростовано відповідачкою.

Висновок суду.

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Чупахівська селищна рада Охтирського району Сумської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користуванні його земельною ділянкою площею 0,1444 га з кадастровим номером :02:001:5210, що розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючу за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відновити межові знаки в натурі (на місцевості) між суміжними земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме відповідно до схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості від точки Б (координати прикріплених межових знаків 2021.04-001-0003) до точки В (координати прикріплених межових знаків 2021.04-001-0004).

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня з дня проголошення. В разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду складено 28.07. 2023 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко