Ухвала

Іменем України

31 липня 2023 року

м. Київ

справа № 130/2824/22

провадження № 61-11283ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана адвокатом Чешковським Володимиром Анатолійовичем, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2023 року в складі колегії суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С., Шемети Т. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення коштів при звільненні з роботи,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення суми виплат, що належать при звільненні з роботи.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто із АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу в розмірі 142 200,60 грн та середній заробіток за весь час затримки виплат в розмірі 71 854,44 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 червня 2023 року представник АТ «Українська залізниця» адвокат Чешковський В. А. не погоджуючись з рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2023 року:

визнано неповажними підстави зазначені представником АТ «Українська залізниця» адвокатом Чешковським В. А. в апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року;

апеляційну скаргу представника АТ «Українська залізниця» адвоката Чешковського В. А. на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків;

роз`яснено, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

клопотання мотивоване тим, що тільки 12 червня 2023 року представнику відповідача, була надана можливість ознайомитись із матеріалами вказаної справи. Копія оскаржуваного рішення стороні відповідача належним чином, зокрема, листом з рекомендованим повідомленням не направлялась. Заперечує отримання рішення місцевого суду на електронну адресу;

з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду ухвалене 07 березня 2023 року (а. с. 29-30), та 20 березня 2023 року направлено на електронну адресу, зокрема, відповідача акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується відповідною довідкою (а. с. 31). Вказана електронна адреса зазначена стороною відповідача самостійно в першій поданій ними заяві від 21 лютого 2023 року (а. с. 23-26);

відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Поряд з цим, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 06 березня 2023 року в справі № 753/19393/20 (провадження № 61-6136св22);

копію оскаржуваного рішення АТ «Українська залізниця» доставлено на їх електронну адресу 20 березня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а. с. 31). Між тим, апеляційна скарга подана 19 червня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, оскільки останнім днем подачі апеляційної скарги, в силу частини першої статті 354 ЦПК України вважається 07 квітня 2023 року, так і поза межами строку, в межах якого заявник мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження згідно частини другої статті 354 ЦПК України. Факт отримання оскаржуваного рішення суду АТ «Українська залізниця» 20 березня 2023 року підтверджено матеріалами справи, зокрема, довідкою про доставку електронного листа (а. с. 31). Відтак, вказане свідчить про те, що 20 березня 2023 року АТ «Українська залізниця» отримало копію оскаржуваного рішення та були обізнані з його змістом та обмеженими строками оскарження;

доводи заяви щодо ознайомлення із матеріалами вказаної справи представником відповідача тільки 12 червня 2023 року після звернення із відповідною заявою, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідачем особисто отримано оскаржуване рішення суду 20 березня 2023 року. Посилання в апеляційній скарзі на те, що копія оскаржуваного рішення стороні відповідача належним чином, зокрема, листом з рекомендованим повідомленням не направлялась не є спроможними, оскільки рішення суду в силу ЦПК України направлено на електронну адресу сторони відповідача, яка була зазначена ними особисто в першій поданій заяві;

не заслуговують на увагу також заперечення щодо отримання рішення місцевого суду на електронну адресу відповідача, оскільки вказане спростовується відповідною довідкою (а. с. 31). Також, доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження не містять відомостей про обставини, які б свідчили про об`єктивні перешкоди на оскарження вказаного рішення суду в визначений законом строк, що може свідчити про можливе неналежне користування стороною відповідача своїми процесуальними правами. За таких обставин, вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року, наведені в апеляційній скарзі, слід визнати неповажними, в зв`язку з чим АТ «Українська залізниця» слід звернутись до апеляційного суду із новою заявою про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням доказів їх поважності.

Оскарженою ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2023 року:

визнано неповажними зазначені представником АТ «Українська залізниця» адвокатом Чешковським В. А. в апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року;

відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника АТ «Українська залізниця» адвоката Чешковського В. А. на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про стягнення коштів при звільненні з роботи.

Оскаржена ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

на виконання вимог ухвали від 03 липня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника АТ «Українська залізниця» адвоката Чешковського В. А. про усунення недоліків апеляційної скарги. Водночас, у вказаній заяві представник відповідача зазначив ті ж самі підстави поновлення строку, які зазначались ним в апеляційній скарзі. Зокрема, вказав про те, тільки 12 червня 2023 року представнику відповідача, була надана можливість ознайомитись із матеріалами вказаної справи. Копія оскаржуваного рішення стороні відповідача належним чином, зокрема, листом з рекомендованим повідомленням не направлялась. Заперечує отримання рішення місцевого суду на електронну адресу. Крім цього, покликається на безпідставне повторне направлення 20 березня 2023 року місцевим судом ухвали про відкриття провадження у справі;

згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для його поновлення є лише поважні причини, тобто обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій;

обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску. Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року);

з матеріалів справи вбачається, що оскаржене рішення суду ухвалене 07 березня 2023 року (а. с. 29-30), та 20 березня 2023 року направлено на електронну адресу, зокрема, відповідача АТ «Українська залізниця», що підтверджується відповідною довідкою (а. с. 31). Вказана електронна адреса зазначена стороною відповідача самостійно в першій поданій ними заяві від 21 лютого 2023 року (а. с. 23-26);

відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Вказаний висновок викладеним в постанові Верховного Суду від 06 березня 2023 року в справі № 753/19393/20 (провадження № 61-6136св22). Відтак, це свідчить про те, що 20 березня 2023 року АТ «Українська залізниця» отримало копію оскаржуваного рішення, що в свою чергу свідчить про обізнаність з його змістом та обмеженими строками оскарження. Натомість, апеляційна скарга подана 19 червня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, так і поза межами строку, в межах якого заявник мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження згідно частини другої статті 354 ЦПК України;

доказів про існування з 20 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року, обставин, що унеможливили виконання стороною відповідача вчинення процесуальної дії - своєчасної подачі апеляційної скарги з моменту отримання повного судового рішення, скаржником не наведено.

доводи заяви щодо ознайомлення із матеріалами вказаної справи представником відповідача тільки 12 червня 2023, року після звернення із відповідною заявою, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідачем отримано оскаржуване рішення суду 20 березня 2023 року, на електронну адресу, яка зазначена стороною відповідача самостійно в першій поданій ними заяві від 21 лютого 2023 року (клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву) (а .с. 23-26). Посилання в апеляційній скарзі на те, що копія оскаржуваного рішення стороні відповідача належним чином, зокрема, листом з рекомендованим повідомленням не направлялась необґрунтовані, оскільки рішення суду в силу ЦПК України направлено на електронну адресу сторони відповідача, яка була зазначена ними особисто в першій поданій заяві;

не заслуговують на увагу також заперечення щодо отримання рішення місцевого суду на електронну адресу відповідача, оскільки вказане спростовується відповідною довідкою (а. с. 31). Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом повторно направлено 20 березня 2023 року відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі не спростовують факту направлення та отримання на електронну адресу відповідача оскаржуваного рішення суду 20 березня 2023 року, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа (а. с. 31) та не є підставою для поновлення строку на апеляційне провадження;

з вказаного вбачається, що жодних перешкод в своєчасному зверненні з апеляційною скаргою в строки, встановлені діючим законодавством не було. Оскільки АТ «Українська залізниця» не було зазначено поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року, а зазначені причини не можна вважати такими, що є поважними, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

26 липня 2023 року АТ «Українська залізниця» подало до Верховного Суду касаційну скаргу ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2023 року, у якій просить: скасувати оскаржену ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

днем належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення. Під час розгляду справи у суді першої інстанції судом першої інстанції було постановлено та ухвалено тільки три судові рішення: ухвала від 12 грудня 2022 року; ухвала від 07 березня 2023 року; рішення від 07 березня 2023 року. Жодного з цих рішень у письмовому вигляді відповідач у визначені законом строки не отримав;

надсилання судом першої інстанції процесуальних документів на електронну адресу відповідача можливо і відбувалось, але результат надсилання не був досягнутий - адресат не отримав відправлення. Більше того, відповідач у клопотанні від 20 лютого 2023 року вказав, що ухвалу від 12 грудня 2022 року, яка була відправлена йому на електронну адресу, не отримував. А про наявність цієї справи довідався після того, як отримав письмову заяву позивача про збільшення позовних вимог від 06 лютого 2023 року, про що і повідомив суд. На цю обставину повинен був звернути увагу суд першої інстанції;

вказані судом апеляційної інстанції докази направлення зазначених рішень суду на адресу відповідача є довідками про доставку електронного листа (а.с. 18, а.с. 28, а. с. 31). Але ці довідки не є допустими та достовірними доказами, так як в них не проставлені дати, а підписані вони невстановленою «відповідальною особою».

згідно з пунктів 1, 2 та 6 розд. 2 Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 7 листопада 2016 р. № 227, документи можуть буди надіслані користувачеві судом в електронному вигляді лише після реєстрації в системі «Електронний суд». У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

на час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач у Системі як користувач зареєстрований не був. За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом, чого зроблено не було. Матеріали справи не містять ані зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, ані конверту, який мав повернутися на адресу суду;

визнаючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені заявником, неповажними, апеляційний суд не врахував, що особа має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду; не звернув уваги на те, що суд першої інстанції не виконав вимоги статті 272 ЦПК України щодо вручення судового рішення, на що посилався скаржник в апеляційній скарзі; не спростував доводи відповідача, що копії рішення суду першої інстанції на його адресу не направлялась та йому не вручено; не надав оцінки тому, що оприлюднення в ЄДРСР тексту судового рішення не виконує функцію суду щодо вручення судового рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважував, що «одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України (пункт 5.8. Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (стаття 272 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «зобов`язання використовувати електронний зв`язок для звернення до апеляційного суду має на меті гарантувати належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності шляхом прискорення, полегшення та підвищення надійності процедурних обмінів. Усвідомлюючи бум дематеріалізації правосуддя в державах-членах і виклики, пов`язані з цим, Суд переконаний, що цифрові технології можуть сприяти кращому відправленню правосуддя і бути поставленим на службу правам, гарантованим статтею 6 § 1 Конвенції тому Суд погоджується, що така мета є законною» (CASE OF XAVIER LUCAS v. FRANCE, 15567/20 § 46, ЄСПЛ, від 09 червня 2022 року).

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції не навів мотивів, за яких уважав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними. Сама по собі вказівка про наявність поважних причин для поновлення строку та/або погодження з доводами особи, яка подала апеляційну скаргу та відповідне клопотання, з урахуванням отримання представником ОСОБА_2 копії рішення 20 липня 2020 року, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року в справі № 757/48467/21 (провадження № 61-10924св22) вказано, що «для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Разом із тим, якщо учасник справи надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то такий учасник справи бажає (принаймні не заперечує), щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2023 року в справі № 302/1202/19 (провадження № 61-2502св23) зазначено, що апеляційну скаргу від імені та в інтересах відповідачів підписав адвокат Пересоляк О. С., який серед засобів комунікації з ним зазначив адресу для отримання поштової кореспонденції та електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; саме на зазначену представником в апеляційній скарзі адресу суд здійснив направлення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; згідно з довідкою про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «бланк без руху» від 01 вересня 2022 року в справі № 302/1202/19 суд надіслав 01 вересня 2022 року 11:02:49 одержувачу на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Документ доставлено до електронної скриньки 01 вересня 2022 року об 11:27:49; зазначення адвокатом Пересоляком О. С. у апеляційній скарзі електронної адреси свідчить, що представник відповідачки бажає (принаймні не заперечує), щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них; тому, встановивши, що ОСОБА_4 отримала копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху за допомогою засобів зв`язку, зазначених її представником у апеляційній скарзі, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги внаслідок неусунення її недоліків у встановлений судом строк».

Апеляційний суд встановив, що: оскаржене рішення суду ухвалене 07 березня 2023 року (а. с. 29-30), та 20 березня 2023 року направлено на електронну адресу, зокрема, відповідача АТ «Українська залізниця», що підтверджується відповідною довідкою (а. с. 31). Вказана електронна адреса зазначена стороною відповідача самостійно в першій поданій ними заяві від 21 лютого 2023 року (а. с. 23-26); апеляційна скарга подана 19 червня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, так і поза межами строку, в межах якого заявник мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження згідно частини другої статті 354 ЦПК України. доказів про існування з 20 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року, обставин, що унеможливили виконання стороною відповідача вчинення процесуальної дії - своєчасної подачі апеляційної скарги з моменту отримання повного судового рішення, скаржником не наведено.

Встановивши, що підстави, вказані АТ «Українська залізниця» для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству «Українська залізниця»у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана адвокатом Чешковським Володимиром Анатолійовичем, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення коштів при звільненні з роботи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков