Справа № 754/6033/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву представника відповідача про забезпечення позову по заяві про поворот виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

27.07.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача про поворот виконання судового рішення.

27.07.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача про забезпечення позову при повороті виконання судового рішення. Заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 20.01.2021 року частково задоволена апеляційна скарга позивача, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 101309, 14 доларів США та судові витрати. 29.01.2021 року відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі виконала судове рішення, виплатила позивачу грошові кошти у розмірі 101, 309, 14 доларів США, що підтверджується розпискою позивача. На даний час позивач перебуває за межами України, що суттєво ускладнить виконання рішення суду в частині повороту виконання судового рішення і буде потребувати від позивача додаткових зусиль та грошових затрат. На підставі викладеного представник відповідача просить у рамках забезпечення повороту виконання судового рішення по даній цивільній справі заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 8 ст. 444 ЦПК України при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з поданої заяви, представник відповідача просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири, посилаючись на те, що позивач перебуває за межами України і це може суттєво ускладнити виконання рішення суду в частині повороту виконання судового рішення.

Але суд не вбачає з поданої заяви та долучених до неї письмових доказів наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів відповідача та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, оскільки з наданих документів не вбачається, що позивач вчиняв дії з розпорядження нерухомим майном, а також здійснив заходи, спрямовані на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на цілісність і схоронність такого майна.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви представника відповідача немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 444 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.В.Лісовська