Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/6196/23
Провадження № 2/357/1952/23
У Х В А Л А

про самовідвід судді

28 липня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. дослідивши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває дана цивільна справа.

31.05.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

28.07.2023 року до канцелярії суду відповідачем подано заяву про відвід судді та секретаря судового засідання.

Свою заяву відповідач обґрунтовував тим, що, на його думку, мають місце сумніви у неупередженості та об`єктивності судді та секретаря судового засідання. Зазначив, що до суду позивачем надано лише копію документу, за яким було відкрито картковий рахунок та погоджено кредит, хоча, на думку відповідача, той повинен був надати оригінал або належним чином завірену копію. З таких підстав, на думку заявника, суддя мав би відмовити у відкритті провадження. Зауважив, що на його погляд, позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору, з огляду на що, на думку відповідача, суддя мав повернути позовну заяву. Наголосив, що при ознайомленні з матеріалами справи відповідач не виявив підшитим свій відзив на позовну заяву, з огляду на що він заявляє відвід секретарю судового засідання. Повідомив, що на його думку, затверджений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб є таким, що суперечить чинному законодавству, має ознаки злочинного наказу. Указане, на думку відповідача, є свідченням того, що в даному випадку виконавча і законодавча гілки влади разом з Президентом України вийшли за межі правового поля. З огляду на викладене, відповідач вважає, що суд повинен був залишити позовну заяву без руху, задля обґрунтування позивачем суми сплаченого судового збору. Просив відвести суддю та секретаря від розгляду даної цивільної справи.

Ухвалою суду від 28.07.2023 року у задоволенні заяви відповідача про відвід судді та секретаря судового засідання було відмовлено.

Втім, суддя Цукуров В.П. не може розглядати дану справу і підлягає самовідводу, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених, зокрема у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1, ч.9 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується у нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Указане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Як зазначено у п 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (Схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому числі у випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Тобто, у осіб, які беруть участь у справі, не має бути будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді.

Крім того, Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Таким чином, у осіб, які беруть участь у справі, не має бути будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, що неможливо за викладених вище обставин.

У своїй заяві відповідач зазначає, що він має сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Крім того, зміст заяви про відвід, а також поведінка відповідача як під час судового засідання, так і поза його межами, свідчать про наявність у останнього стійкого щирого переконання в упередженості та необ`єктивності судді.

З метою недопущення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, впевненості сторін у тому, що вони мають однакові можливості доводити перед судом свою правову позицію та ефективності розгляду справи, необхідно вирішити питання про самовідвід судді у даній справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відвести суддю Цукурова В.П. від розгляду цивільної справи №357/6196/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Матеріали цивільної справи передати на повторний розподіл для визначення іншого складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В. П. Цукуров