Справа № 583/2932/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження в залі суду в м. Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Охтирської міської ради про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її сім`я має статус багатодітної, а саме склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2010 року народження, ОСОБА_5 , 2019 року, ОСОБА_6 , 2022 року народження. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року, справа № 480/7722/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Охтирської міської ради про визнання відмови протиправною та дискримінаційною, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області при прийнятті рішення від 18.08.2021 №122 "Про встановлення тарифів на автобусних маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі", що виразилась у не включенні у перелік осіб, які мають право на безкоштовний проїзд, дітей з багатодітних сімей. Зобов`язано виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області (, вул. Незалежності, 11, м. Охтирка, Сумська область, 42700) внести зміни до рішення від 18.08.2021 №122 "Про встановлення тарифів на автобусних маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі" шляхом включення до кола осіб, що мають право на безкоштовний проїзд, дітей з багатодітних сімей. Однак, на даний час питання забезпечення реалізації дітям з багатодітних сімей права на безкоштовний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту не було вирішено. Зазначає, що діями відповідача їй була завдана моральна шкода, так як вона перенесла негативні переживання, страждання, емоційний дискомфорт. Зазначає, що вона і на даний час піддається моральним стражданням, так як відповідачем добровільно наслідки не усунуто, тому завдану шкоду вона оцінює в розмірі 30 000 грн., які просить стягнути з відповідача.

Процесуальні дії та аргументи учасників справи.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суді від 23.06.2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

10.07.2023 року від виконавчого комітету Охтирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачкою не обґрунтовано та жодним належним та допустимим доказом не доведено наявності страждань (фізичних, душевних, психічних), яких вона зазнала. Звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй моральних страждань поведінкою відповідача, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача. Зазначає, що посилання в позові на рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/772/22 є безпідставним, оскільки ним визнано протиправною бездіяльність виконачого комітету Охтирської міської ради, а не протиправну поведінку проти позивачки. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 28.07.2023 року розгляд справи призначено до судового розгляду у спрощеному позовному (письмлвлму) провадженні на 28.07.2023 року на 13 год. без повідомлення учасників справи.

Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України.

Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи відсутність учасників, судовий розгляд здійснюється без повної фіксації процесу технічними засобами, відповідно до приписів ст. 247 ЦПК України.

Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду.

Встановлено, що сім`я ОСОБА_1 має статус багатодітної, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.05.2019 року, має п`ятеро дітей: ОСОБА_2 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2010 року народження, ОСОБА_7 , 2019 року народження, ОСОБА_8 , 2022 року народження; перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Охтирської міської ради як малозабезпечена сім`я (а.с.5-7).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року, справа № 480/7722/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Охтирської міської ради про визнання відмови протиправною та дискримінаційною, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області при прийнятті рішення від 18.08.2021 №122 "Про встановлення тарифів на автобусних маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі", що виразилась у не включенні у перелік осіб, які мають право на безкоштовний проїзд, дітей з багатодітних сімей. Зобов`язано виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області (, вул. Незалежності, 11, м. Охтирка, Сумська область, 42700) внести зміни до рішення від 18.08.2021 №122 "Про встановлення тарифів на автобусних маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі" шляхом включення до кола осіб, що мають право на безкоштовний проїзд, дітей з багатодітних сімей (а.с.8-10).

На даний час вищевказане рішення суду не виконане, діти з багатодітних сімей не забезпечені безкоштовним проїздом в міському транспорті, про що відповідач не заперечує у своєму відзиві та не спростував належними доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 55 Конституції України та ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені у ст. 1167 ЦК України. Відповідно до ч. 1 цієї статті моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року у справі №464/3789/17.

Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

Верховний Суд в своїй постанові від 24 березня 2020 року по справі № 818/607/17 висловив правову позицію, відповідно до якої, порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним обов`язкам (ст.3, 19 Конституції) та завжди викликає в людини негативні емоції. Оцінка рівня негативних емоцій, що вказують на моральні страждання людини залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Таким чином, сам по собі факт визнання рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року, яке набрало законної сили у справі №480/7722/22, протиправною бездіяльність виконавчого комітету Охтирської міської ради щодо не включення у перелік осіб, які мають право на безкоштовний проїзд, дітей з багатодітних сімей, до яких віднесені і сім`я позивачки, свідчить про завдання особі моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню незалежно від вини виконавчого комітету органу місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і, який її розмір.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст.ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Протиправна бездіяльність відповідача встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, та безсумнівно негативно вплинула на моральний стан позивачки, оскільки виявилися марними її законні очікування на безкоштовний проїзд її дітей в міському транспорті. Цього достатньо для констатації факту моральних страждань позивачки.

З огляду на це, доводи позивачки про завдання їй моральної шкоди протиправною бездіяльністю виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області є обґрунтованими.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позов не заслуговують на увагу суду з вищевикладених підстав.

Так, у відзиві відповідач зазначає, що посилання позивачки на рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/772/22 є безпідставним, оскільки ним визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Охтирської міської ради, а не протиправну поведінку проти позивачки. Однак, такі твердження є недоречними, оскільки вищевказаним рішенням визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Охтирської міської ради щодо не включення у перелік осіб, які мають право на безкоштовний проїзд, дітей з багатодітних сімей, а сім`я ОСОБА_1 якраз і відноситься до такої категорії, невиконання вищевказаного рішення прямо порушує права та законні інтереси позивачки.

Також суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, а саме наявність негативних наслідків щодо поганого самопочуття, негативних емоцій, пригніченого стану, які досягли рівня страждань, негативні емоції, що виникли через порушення прав людини з боку суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд вважає розмір моральної шкоди 30 000 грн., який просить стягнути позивачка, є явно завищеним, не є доведеним та обґрунтованим і не відповідає вимогам співмірності.

Враховуючи конкретні обставини справи, характер спірних правовідносин, тривалість моральних страждань позивачки у зв`язку з необхідністю докладання додаткових зусиль для доведення своїх вимог, суд вважає, що відшкодування моральних збитків повинно бути визначено у грошовому виразі в розмірі 5000 грн., що є справедливим та співмірним, враховує інтереси держави, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували більший розмір моральної шкоди, позивачкою до суду не надано.

Висновок суду.

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручання у права сторін з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що існують достатні правові підстави для захисту порушеного права позивачки та часткового задоволення позивних вимог, що буде в повній мірі відповідати законним інтересам позивачки та відновленню її прав.

Щодо судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 та п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 130, 141, 259, 263, 264, 280-284, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Охтирської міської ради про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області на користь ОСОБА_1 5 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області судовий збір у розмірі 1073,60 грн. в прибуток держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 28.07. 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області (вул. Незалежності, 11, м. Охтирка, Сумська область, Україна, 42700, ).

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Т.О.Ярошенко