Ухвала

іменем України

28 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши матеріали справи №336/5945/23 (номер провадження 2/336/2579/23) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ долі в натурі, -

встановив:

22 червня 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ долі в натурі, в якій просить виділити належну позивачу 53/100 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в натурі у окремий об`єкт нерухомості, житловий будинок літ А за адресою: АДРЕСА_1 та припинити за нею право спільної часткової власності на 53/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

27 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ долі в натурі залишено без руху та надано п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Згідно з відміткою на поштовому повідомленні, яке повернелось на адресу суду, позивач ОСОБА_1 отримав надіслану копію ухвали від 27 червня 2023 року про залишення позовної заяви без руху 19 липня 2023 року.

21 липня 2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, проте недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху не усунені у повному обсязі.

В ухвалі суду від 27 червня 2023 року було зокрема вказано, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Проте відповідно до уточненої позовної заяви, позивач не зазначає дійсну вартість спірного майна, що суперечить вимогам ст. 175 ЦПК України.

Суд звертав увагу позивача, що ціна позову, яка не зазначена позивачем при звернені до суду з вищезазначеним позовом, в подальшому впливає на розмір судового збору.

Крім того, відповідно до позовної заяви та уточненої позовної заяви, позивач зазначає, що належне сторонам домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці площею 600 кв.м., порядок користування якою ніколи не визначався між співвласниками. Відповідачі співвласники самостійно, без відома позивача і без її згоди звернулися до нотаріуса і виділили свою долю.

Тобто, на земельній ділянці знаходяться самочинні будівництва.

В ухвалі суду від 27 червня 2023 року, позивачу було роз`яснено, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

А тому, позивачу необхідно було надати докази того, що самочинні споруди приведені у відповідний стан, з яких можливо було зробити висновок про наявність спору про право.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язанні виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

Суд вбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Так саме на сторін покладено обов`язок цікавитись та слідкувати станом розгляду справи, а також дотримуватись процесуальних строків здійснення тих, чи інших процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заяви до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

В установлений строк позивачем зазначені в ухвалі недоліки не усунені, а тому позовна заява слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 258-261, 272, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ долі в натурі вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: