Ухвала

02 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 589/5401/21

провадження № 61-4226св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного підприємства «Шосткинський завод «Імпульс» про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення позивачів від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 , на постанову Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року в складі колегії суддів: Ткачук С. С., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Шосткинський завод «Імпульс» (далі - ДП «Шосткинський завод «Імпульс») про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що вони є працівниками ДП «Шосткинський завод «Імпульс», зокрема, ОСОБА_1 обіймає посаду токаря 5-го розряду цеху № 102, ОСОБА_2 працює на посаді свердлувальника 2- го розряду цеха № 102, ОСОБА_4 працює на посаді друкаря офсетного плаского друкування 3-го розряду відділу конструкторських розробок і документації, а ОСОБА_3 - на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду цеха № 10.

Наказом директора ДП «Шосткинський завод «Імпульс» від 08 грудня 2021 року № 1675к «Про відсторонення від роботи» вони відсторонені від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку із ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 на строк до надання сертифіката про вакцинацію або довідки про абсолютні протипоказання до щеплень (форма № 028-1/0), або до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Наказ виданий згідно зі статтею 46 КЗпП України, статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-ІІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та на підставі наказу МОЗ України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій» із змінами і доповненнями.

Між тим, як вказують позивачі законодавством України не передбачено правової можливості відсторонення працівника від роботи з підстав відсутності у нього щеплення від СОVID-19, їх відсторонення відбулося з порушенням вимог статті 43 Конституції України та статті 49-2 КЗпП України, а також носило дискримінаційних характер.

Ні в трудовому контракті, ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому підписаному сторонами документі зобов`язання щодо щеплення не передбачене, як і не передбачене повноваження відповідача на відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення. Зазначають, що обмеження їх прав можливе виключно на підставі закону. Вказують, що жодну особу не може бути без її вільної згоди піддано медичним чи науковим дослідам. Перелік хвороб, встановлений частиною першою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» є вичерпним і серед нього відсутня коронавірусна хвороба COVID-19 спричинена коронавірусом SARS-CoV-2. Також зазначають, що відповідач не мав підстав для відсторонення позивачів від роботи, оскільки не мав відповідного подання Держсанепідемслужби.

Вважаючи наказ відповідача від 08 грудня 2021 року № 1675к «Про відсторонення від роботи» протизаконним та таким, що обмежує їх право на працю, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з урахуванням уточнених позовних вимог просили визнати його незаконним та скасувати в частині їх відсторонення, поновити їх на роботі та зобов`язати відповідача виплати їм заробітну плату за час незаконного відсторонення.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ ДП «Шосткинський завод «Імпульс» № 1675к від 08 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» в частині відсторонення від роботи з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати, до моменту усунення причин відсторонення: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зобов`язано ДП «Шосткинський завод «Імпульс» виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку із відстороненням від роботи на підставі наказу № 1675к від 08 грудня 2021 року.

Стягнуто з ДП «Шосткинський завод «Імпульс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1 984,80 грн.

Зобов`язано ДП «Шосткинський завод «Імпульс» виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку із відстороненням від роботи на підставі наказу № 1675к від 08 грудня 2021 року.

Стягнуто з ДП «Шосткинський завод «Імпульс» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1 984,80 грн.

Зобов`язано ДП «Шосткинський завод «Імпульс» виплатити ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку із відстороненням від роботи на підставі наказу № 1675к від 08 грудня 2021 року.

Стягнуто з ДП «Шосткинський завод «Імпульс» на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1 984,80 грн.

Зобов`язано ДП «Шосткинський завод «Імпульс» виплатити ОСОБА_4 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку із відстороненням від роботи на підставі наказу № 1675к від 08 грудня 2021 року.

Стягнуто з ДП «Шосткинський завод «Імпульс» на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1 984,80 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу ДП «Шосткинський завод «Імпульс» задоволено. Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2022 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ДП «Шосткинський завод «Імпульс» частково компенсацію витрат за подання апеляційної скарги по 2 724 грн з кожного.

22 березня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 , засобами поштового зв`язку, звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у вказаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного підприємства «Шосткинський завод «Імпульс» про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення позивачів від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 на постанову Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська