ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» серпня 2023 року

м. Харків

справа № 638/383/23

провадження № 22ц/818/1488/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О. В., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», представник позивача Мирко Р.О.,

відповідачі ОСОБА_1 , представник відповідачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «БМ-Груп Консалтинг»

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року в складі судді Цвірюка Д.В.

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ-Груп Консалтинг» про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № R03800/2020 від 18 травня 2020 року станом на 27 грудня 2022 року у розмірі 6 888 667,10 грн, яка складається з заборгованості за строковим тілом кредиту 5 230 341,68 грн, за простроченим тілом кредиту - 583 333,30 грн, за строковими відсотками - 93 617,93 грн, за простроченими відсотками - 981 374,19 грн, вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

У травні 2023 року представником ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що у провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває справа № 953/1911/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання недійсним кредитного договору, на підставі якого банком заявлено вимоги про стягнення коштів у цій справі. Отже, розгляд цієї справи об`єктивно неможливий, поки не буде розглянуто справу № 953/1911/23.

Просив зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 953/1911/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання недійсним кредитного договору № R03800/2020 від 18 травня 2020 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №953/1911/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», Центрального відділення Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «БМ-Груп Консалтинг» про визнання недійсним кредитного договору.

Не погоджуючись з ухвалою суду Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, безпідставно зупинено провадження у справі. Подані позивачкою докази у справі № 953/1911/23 аналогічні тим, що наявні у цій справі, і суд в межах даної справи може встановити та оцінити обставини, які є предметом розгляду у справі № 953/1911/23. Відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи. Зупинення провадження порушує його право на розгляд справи протягом розумного строку. Подана ОСОБА_1 позовна заява у справі № 953/1911/23 є зловживанням правом, адже вона могла подати зустрічний позов у цій справі.

28 липня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника відповідачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник вважав, що судове рішення є законним, а апеляційна скарга - необгрунтованою. При цьому акцентував увагу суду на те, що зазначені справи є взаємопов`язаними, тому існують підстави для зупинення провадження у справі.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована необхідністю зупинення провадження у цій справі, оскільки її об`єктивно неможливо розглянути до вирішення іншої цивільної справи № 953/1911/23.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення вчинення судом процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19, провадження № 61-5752сво21.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 910/12694/18.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2023 року у справі № 380/7845/21 необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ-Груп Консалтинг» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У справі, що розглядається, предметом позовних вимог є стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № R03800/2020 від 18 травня 2020 року.

Разом з тим, у провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває справа № 953/1911/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», Центрального відділення Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «БМ-Груп Консалтинг», про визнання недійсним кредитного договору № R03800/2020 від 18 травня 2020 року.

Із змісту статті 251 ЦПК України вбачається, що зупинення провадження у справі має на меті полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиційних фактів.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частин 4, 5, 6 статті 82 ЦПК України тільки ті обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, провадження № 61-612св17.

Із заяви представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі не вбачається, які факти, що мають в подальшому розцінюватися як преюдиційні, повинен встановити суд при розгляді справи № 953/1911/23 про визнання кредитного договору недійсним.

При цьому, матеріали даної цивільної справи та наявні в ній докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Представник ОСОБА_1 у своєму клопотанні не вказав обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання кредитного договору недійсним виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність чи відсутність обставин, якими банк обґрунтовував свої вимоги про стягнення заборгованості.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції також не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні цієї справи, та яким чином встановлені у справі № 953/1911/23 обставини вплинуть на оцінку доказів, якими учасники справи обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмету та підстав заявленого позову.

Сам лише той факт, що у справі № 953/1911/23 ОСОБА_1 оскаржує кредитний договір, який є підставою для стягнення коштів за позовом у цій справі, не перешкоджає розгляду даної справи та не дає підстав вважати, що її розгляд об`єктивно неможливий до вирішення справи № 953/1911/23.

До того ж, ОСОБА_1 мала право на подачу зустрічного позову у цій справі аналогічного змісту (про визнання кредитного договору недійсним) у передбачені ЦПК України та судом першої інстанції порядок та строк, яким у цій справі не скористалась на свій власний розсуд. За своїм змістом вищезазначений позов відповідачки в іншій справі фактично є способом її захисту від позову банку у цій справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Висновок про те, що наявність спору про визнання кредитного договору недійсним не є безумовною підставою для зупинення провадження у справі про стягнення заборгованості, відповідає викладеному в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 337/130/21, провадження № 61-20720ск21.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, та необґрунтовано задовольнив клопотання представника відповідачки, дійшовши помилкового висновку щодо зупинення провадження справі.

Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, питання щодо стягнення судових витрат за подання апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О. В. Маміна

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 02 серпня 2023 року.