УХВАЛА

01 серпня 2023 року м.Суми

Справа №591/3240/22

Номер провадження 22-ц/816/989/23, 22-ц/816/990/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Максима Миколайовича,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Солошенко Людмили Євгеніївни

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Максима Миколайовича про відвід судді Філонової Юлії Олександрівни

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя, про стягнення компенсації частини вартості автомобіля та вартості частки квартири , -

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Кондратенко М.М. заявив клопотання про відвід судді Філонової Ю.О., оскільки, як йому стало відомо зі слів апелянта, чоловік судді Філонової Ю.О. під час роботи в правоохоронних органах перебував у нього у підпорядкуванні, тому ці обставини можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності даної судді, яка уходить до складу колегії суддів.

Заслухавши думку представника відповідача адвоката Солошенко Л.Є., яка заперечила проти задоволення заяви про відвід, колегія суддів вважає, що подана заява про відвід судді Філонової Ю.О. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зокрема, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства і кожному гарантується захист прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено частинами 2, 3 статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною 2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід , якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Виходячи з вищезазначеного , колегія суддів вважає за можливе задовільнити заяву представника апелянта про відвід судді Філонової Ю.О., оскільки та обставина, що її чоловік проходив службу у правоохоронних органах і перебував у підпорядкуванні апелянта ОСОБА_1 може викликати сумнів в її неупередженості та об`єктивності, як судді під час перегляду даної цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Максима Миколайовича про відвід судді Філонової Юлії Олександрівни задовольнити.

Передати справу для повторного автоматизованого розподілу в порядку , встановленому статтею 33 ЦПК України .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.І.Собина

Судді: В.Ю.Рунов

Ю.О.Філонова