Справа № 344/8513/23
Провадження № 2/344/2246/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Павлюк Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківської області Західного МУ МЮ Івасишин Павло Васильович, головний державний виконавець Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківської області Західного МУ МЮ Кузик Іван Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 18.08.2020 року вчинено виконавчі написи зареєстровані за № 7422, № 7423, № 7424, на підставі яких і було відкрито вказані виконавчі провадження, зокрема: - згідно вчиненого виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенко від 18.08.2020 зареєстрованого за № 7422 запропоновано стягнути з ОСОБА_2 , невиплачені грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет», , відступило право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», , на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 00116-а від 12.06.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №001-Z/026710 від 15.12.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Остапенко Є.М. згідно виконавчим написом № 7422 запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та стягнути з ОСОБА_2 за період з 11.06.2018 року по 18.08.2020 року включно, суму у розмірі 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25050,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок; згідно вчиненого виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенко від 18.08.2020 зареєстрованого за № 7423, запропоновано стягнути з ОСОБА_2 , невиплачені грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет», , відступило право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», , на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 00116-а від 12.06.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №001-Z/027464 від 22.12.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Остапенко Є.М. згідно виконавчим написом № 7423 запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та стягнути з ОСОБА_2 за період з 11.06.2018 року по 18.08.2020 року включно, суму у розмірі 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25050,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок; згідно вчиненого виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенко від 18.08.2020 зареєстрованого за № 7424, запропоновано стягнути з ОСОБА_2 , невиплачені грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет», , відступило право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», , на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 000123-а від 12.06.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №001-Z/027072 від 17.12.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Остапенко Є.М. згідно виконавчим написом № 7424 запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та стягнути з ОСОБА_2 за період з 11.06.2018 року по 18.08.2020 року включно, суму у розмірі 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25050,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок. Кредитні договори №001-Z/026710 від 15.12.2014 року; №001-Z/027464 від 22.12.2014 року; №001-Z/027072 від 17.12.2014 року, на підставі яких нібито були вчинені виконавчі написи приватного нотаріуса Київського округу Остапенко Є.М. від 18.08.2020 року зареєстровані за № 7422, № 7423, № 7424 ОСОБА_2 не укладалися та не підписувалися. 27.04.2023 року на адресу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було скеровані адвокатські запити від 27.04. 2023 № 27/04/2023, № 27-1/04/2023, про надання завірених у встановленому законодавством порядку документів, які стали підставою для винесення виконавчих написів від 18.08.2020 року зареєстрованих № 7422, № 7423, № 7424. Проте станом на час подання позову відповіді на адвокатські запити від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не надійшло, що свідчить про відсутність кредитних договорів на які посилається приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при винесенні виконавчих написів. Також, при вчиненні виконавчих написів від 18.08.2020 року зареєстрованих за № 7422, № 7423, № 7424 приватний нотаріус Київського округу Остапенко Є.М., в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», не переконався належним чином у безспірності розміру суми заборгованості, не дотримався вимоги щодо вчинення виконавчого напису на оригіналі нотаріально-посвідченого кредитного договору.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

В ст. 88 Закону України «Про нотаріат» вказано, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19) для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Однак позивачем заперечено заборгованість та вказано в позові, що вона не є безспірною.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Відповідачем 04 липня 2023 року подано до суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису, вчинений 18 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем №7422, та стягнення з ТОВ "Фінпром Маркет" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268, 40 грн., в іншій частині вимоги позивача- не визнаються.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

В постанові виконавче провадження Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 137/1666/16-ц вказано, що « Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд взагалі не надав жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірив факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, не перевірив дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. Більш того, в матеріалах справи узагалі відсутній примірник кредитного договору, а суд не встановив, на яку суму, строк та на яких умовах його було видано».

Отже відповідно до ст. 81 ЦПК України та змісту постанови Виконавче провадження Верховного Суду в справі № 137/1666/16-ц позивачу та відповідачу належить довести перед судом оцінку документів на підтвердження безспірності заборгованості, факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вимог закону, суму, строк, умови отримання позики.

Оскільки відповідачем не спростовано позов тому він підлягає задоволенню.

Витрати на професійну правову допомогу підтверджується копією квитанції про сплату коштів у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі) грн. на розрахунковий рахунок адвоката Гаврищук Наталії Костянтинівни, рахунком про оплату від 09.05.2023, актом прийому-передачі наданих послуг від 09.05.2023 року, та копією Договору на надання правової допомоги від 26.04.2023 року № 26/04/2023.

Відповідач просив суд зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2850 гривень.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

Також Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з його практикою вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів принципу верховенством права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є нерозмірним.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16.

Отже за рахунок відповідача може бути компенсовано судові витрати в частині правничої допомоги на суму 3000 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7422 вчинений 18 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_3 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» за кредитним договором №001-Z/026710 від 15.12.2014 року в розмірі 25 000,00 грн. та 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, всього на 25 050,00 грн.;

визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7423, вчинений 18 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_3 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» за кредитним договором №001-Z/027464 від 22.12.2014 року в розмірі 25 000,00 грн. та 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, всього на 25 050,00 гривень;

визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7424, вчинений 18 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_3 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» за кредитним договором №001-Z/027072 від 17.12.2014 року в розмірі 25 000,00 грн. та 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, всього на 25 050,00 грн.;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», ідентифікаційний код юридичної особи 43311346, на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати за сплату судового збору в розмірі 3220,80 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

в іншій частині витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.