_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/363/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Гниличенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Тіщенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Київського районного суду м.Одеси із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, які мають дітей. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі з 01.10.2011 року, однак фактично шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим шлюбні відносини між заявниками не можуть бути відновленими. У подружжя, народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружжя досягло взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, участі у вихованні дітей, визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу. Вказані обставини передбачено Договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 14.06.2023 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023 року справу передано до розгляду судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до судового засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяви, якими не заперечували проти розірвання шлюбу та просили розглянути справу за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження також розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно дост.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2011 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про шлюб 01.10.2011 року зроблено актовий запис № 978./ а.с. 3/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 03.08.2012 року, серія НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 26.07.2016 року, серія НОМЕР_2 , батьками в яких вказані заявники по справі. /а.с.8,9/.

Згідно договору між батьками про визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні від 14.06.2023 року, сторони досягли згоди щодо місця проживання спільних дітей та їх утримання.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Судом встановлено, що заявники з моменту подачі до суду позову 14.06.2023 року не досягли примирення, оскільки 27.07.2023 року до канцелярії суду ними подано письмові заяви, якими заяву про розірвання шлюбу підтримують та просять розглянути справу за їх відсутності, що свідчить про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Відповідно ч.4 ст.109 ЦПК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинено з грудня 2022, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дітей, з дати подання заяви пройшов місячний строк, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним.

Керуючись ст.ст.10-13,19,76-82,247,258,259,263-265,268,293,354 ЦПК України, ст.ст. 109, 110, 114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ЗаявуОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу « ОСОБА_5 »/ , зареєстрований 01.10.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 978.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 / до шлюбу « ОСОБА_5 »/ вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.