Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3551/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кондрацької Н.М.,

при секретарі - Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказано, що 03.10.2019 ОСОБА_1 уклала з AT «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501191618, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 заборгованість за кредитним договором становить 42419,40 гривень. Крім того, 12.08.2022 загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

З огляду на викладене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 501191618 від 03.10.2019 у розмірі 42419, 40грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку від адвоката Рудницького Ю.І., який діє на підставі довіреності, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника АТ «СЕНС БАНК», в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відзив на позов не надала. У судовому засіданні від 24.07.2023 повідомила суд, що вона зверталась до банку та уклала з позивачем договір про реструктуризацію боргу, проте жодних доказів цього суду не надала та зобов`язалась надати письмові відомості щодо реструктуризацію боргу у наступне судове засідання 31.07.2023, проте цього не зробила.

Враховуючи думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних їм висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 03.10.2019року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», яке 30.11.2022 змінило назву на АТ «СЕНС БАНК» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022, була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501191618. За умовами Кредитної угоди Банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 26300,00 грн. та надав кредитні кошти, а останній зобов`язався їх повернути, а також сплачувати проценти за користування кредитним коштами у розмірі 26,00 % річних та комісію, у строки, передбачені договором.

За умовами даної Кредитної угоди погашення заборгованості за кредитом мало здійснюватись позичальником щомісячно згідно Графіку платежів, а саме: шляхом здійснення обов`язкового мінімального платежу в розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, а розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 гривень.

Починаючи з 03.10.2019 відповідач користувався кредитними коштами, однак свої зобов`язання за Договором № 501191618 від 03.10.2019 належним чином не виконувала, оскільки не сплачувала достатні платежі для погашення заборгованості за вказаним договором, внаслідок чого допустила прострочення виконання грошових зобов`язань. Станом на 22.01.2023 року за відповідачем обліковується заборгованість по кредитних зобов`язаннях на загальну суму 42419,40 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2023 позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена останньою без реагування.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснює погашення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного кодексу України та положеннями укладеної між сторонами Кредитної угоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Укладаючи Кредитну угоду сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення обов`язкового щомісячного платежу в строк до 20 числа кожного місяця в розмірі 5% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією. Частина такого платежу мала йти на погашення заборгованості по тілу кредиту, а інша частина - по відсоткам за користування кредитними коштами.

Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач не виконував належним чином свого зобов`язання із здійснення щомісячних платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому неналежним чином виконував свої обов`язки, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами.

При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем хоча і заявлено про укладення договору реструктуризації боргу, проте не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів цього твердження та, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак свої зобов`язання за кредитним договором № 501191618 від 03.10.2019 року не виконала, у зв`язку з чим, станом на 22.01.2023 року має заборгованість у сумі 42419,40 грн., яка підлягає до стягнення в примусовому порядку. Тож, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення вказаних сум з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, місцезнаходження за адресою: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150) заборгованість за кредитним договором № 501191618 від 03.10.2019 в сумі 42419,40 грн. та судовий збір в розмірі 2 684,00 грн., а всього 45103,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 31.07.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька