441/678/22 2/441/423/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27.07.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами у справі 16.09.2008 було укладено кредитний договір № LVH1A800000631, згідно умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 6643.80 долари США на термін до 15.09.2011, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, визначеному договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. 18.01.2018 Городоцьким районним судом Львівської області було винесено рішення про звернення стягнення на предмет застави, що, однак, не свідчить про припинення договірних відносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язання та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 5373.32 долари США. Оскільки з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у рішенні Городоцького районного суду Львівської області від 18.01.2018, тобто за період з 16.09.2008 по 01.09.2014, то за період після подання позовної заяви від 15.09.2014, з 16.09.2014 по 15.03.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 1208.33 доларів США, що є 3% річних від простроченої суми.

Заочним рішенням від 05.09.2022 позовні вимоги було задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 1208 доларів США 33 центи, що за курсом 29.25 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.03.2022 складає 35343 грн. 65 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2481 грн.

Ухвалою суду від 10.05.2023 заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Квак В.В., задоволено, заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 05.09.2022 у справі № 441/678/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності. (а.с.6).

Відповідач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, від представника надійшло письмове клопотання про проведення засідання за їхньої відсутності. У заяві від 07.06.2023 (а.с.83) просить застосувати до позовних вимог позовну давність, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 3 % річних від простроченої суми 5373.32 долари США 06.06.2022 і просить стягнути такі за період до 15.03.2022. Виходячи із трьохрічного строку позовної давності, до вимог, право на які виникло до 06.06.2019, повинні застосовуватися строки позовної давності. Відповідно підлягають задоволенню вимоги за період з 06.06.2019 по 15.03.2022 (983 календарні дні) 5373.32*3%*983/365/100 = 434.13 доларів США, тобто сума заборгованості має бути втричі меншою.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши підстави позовної заяви та відзиву на позов, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2008 між ОСОБА_1 та позивачем було укладено кредитно-заставний договір № LVH1A800000631, згідно умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 6485.12 доларів США на термін до 15.09.2011, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором (а.с.19-27).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області у цивільній справі № 465/6831/14-ц від 18.01.2018 позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 32599.93 долари США заборгованості за кредитним договором № LVH1A800000631 від 16.09.2008, що за курсом 13.11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.09.2014 еквівалентно 426860 грн. 74 коп., у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки «ВАЗ 21121», 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , та вилучення його у ОСОБА_1 відмовлено, вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.8-10).

З розрахунку заборгованості за договором № LVH1A800000631 від 16.09.2008, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , видно, що станом на 15.03.2022 у відповідача існує заборгованість за тілом кредиту в сумі 5373.32 долари США (а.с.12-13).

Згідно розрахунку заборгованості, нарахованого представником позивача на суму заборгованості за тілом кредиту за період з 16.09.2014 по 15.03.2022 розмір трьох процентів річних становить 1208.33 доларів США, що за курсом 29.25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.03.2022 складає 35343.65 грн. (а.с.14).

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зважаючи на вказані норми закону, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, було припинене після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Відтак у спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № LVH1A800000631 від 16.09.2008, зобов`язаний сплатити позивачу три проценти річних за користування грошовими коштами.

Разом з тим в заяві представник відповідача просив про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У поданій в суд позовній заяві представник позивача просив про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми заборгованості за кредитом, яка виникла за період з 16.09.2014 по 15.03.2022, з позовом в суд звернувся 06.06.2022.

Згідно п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid 19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами і доповненнями установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин. Такий постійно продовжувався нижче вказаними постановами КМУ.

Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами і доповненнями установлено з 19.12.2020 до 30.06.2023 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2",від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"тавід 22 липня 2020 р. N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Також п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому такий продовжувався і діяв станом на момент звернення позивача до суду 06.06.2022 (Указ Президента України від 17 травня 2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ ).

У зв`язку з наведеним та тривалим законодавчим продовженням строків застосування ст.257 ЦК України немає підстав стверджувати про пропуск ПАТ КБ «Приватбанк» строку для звернення до суду з позовом в частині стягнення 3% річних за період з 12.03.2017 (період трьох років до момент введення карантину на територію України 12.03.2020) по 06.06.2022 (дата звернення до суду).

Таким чином не підлягають до задоволення позовні вимоги лише в частині стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості за кредитом за період з 16.09.2014 по 11.03.2017 у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

У зв`язку з частковим задоволенням цивільного позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.526, 530, 610, 629, 634, 638, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитом в розмірі 807 (вісімсот сім) доларів США 32 центи, що за курсом 29.25 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.03.2022 складає 23614 (двадцять три тисячі шістсот чотирнадцять) грн. 11 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_3 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1657 (одна тисяча шістсот п`ятдесят сім) грн. 63 коп..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Головуюча О.І. Ференц