ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» серпня 2023 року

м. Харків

справа № 639/831/23

провадження № 22ц/818/1502/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідачка ОСОБА_3 , представниця відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року в складі судді Баркової Н.В.

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що за рішенням Жовтневого районного суду від 14 грудня 2017 року шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Жовтневого районного суду від 08 квітня 2018 року стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначив, що 22 серпня 2020 року він вдруге зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 в період якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказав, що за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року його зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилався на те, що на теперішній час у нього на утриманні перебуває троє дітей, а також його матір, яка є інвалідом та на користь якої рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року стягнуто з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн, що не було враховано судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів на користь відповідачки, у зв`язку з чим існують всі підстави для захисту потреб інших дітей та непрацездатної матері, що свідчить про суттєве погіршення його матеріального стану.

Вказав, що в січні 2023 року він отримав заробітну платню в сумі 23 651,00 грн без доплат та премій.

Вважав, що для забезпечення потреб всіх дітей доцільним є зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року до 1/6 частки від всіх його доходів, що становитиме на даний час приблизно 3900,00 грн, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів у 2023 році становить: для дітей віком до 6 років 1136,00 грн.

Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова на користь ОСОБА_10 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено; зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 через свого представника до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розподілити судові витрати понесення у зв`язку з розглядом даної справи, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат на сплату судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення у справі, не надав належної оцінки доказам у справі, не врахував того, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Зазначила, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати позивачем будь яких аліментів на утримання його дітей, матері та дружини. Зменшення розміру аліментів на одну дитину за рахунок збільшення на утримання дітей, матері та дружини в порівнянні з іншою дитиною прямо суперечить інтересам дитини. Стверджувала, що факт погіршення майнового стану позивача відсутній, тому підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дочки позивача немає. Вказала, що матеріалами справи та позивачем підтверджується той факт, що у примусовому порядку в межах виконавчого провадження виконується лише рішення щодо стягнення аліментів на користь її дочки. Всі інші рішення щодо стягнення аліментів на сина та матір позивача не виконуються в примусовому порядку. Навіть, якщо припустити, що в примусовому порядку стягувались би всі аліменти з позивача на утримання його матері, дочки та сина, то сукупний розмір аліментів все одно не перевищував би розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження». Посилалася на те, що її тимчасове не працевлаштування обумовлене не її звільненням з роботи, а тим, що її дитина навчається в режимі «онлайн». Виховання дитини здійснює виключно вона. Позивач взагалі не приймає участі у її вихованні та догляді. Таким чином, з незалежних від неї обставин вона втратила можливість працювати та отримувати заробіток. Зазначила, що суд першої інстанції врахував тимчасову непрацездатність дружини позивача та вважав дану обставину поважною причиною для зменшення розміру аліментів, а те, що вона також з незалежних від неї причин не може тимчасово працевлаштуватись, не врахував. Вказала, що посилання позивача на те, що його дохід в 2023 році зменшився в порівнянні з минулим 2022 роком, є бездоказовими. З довідки про доходи позивача можна встановити розмір його доходу лише за січень 2023 року, що в свою чергу не є показником того, що ним в подальшому за 2023 рік не отримувався більший дохід ніж в січні 2023 року. Також вказала попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, пов`язаних з підготовкою, поданням та розглядом апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, який становив 11 005,00 грн.

24 липня 2023 року до суду апеляційної інстанції через «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій він вважав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду законним. При цьому виклав обставини справи та вважав, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують обгрунтованість позовних вимог позивача.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на утриманні позивача перебувають його друга дружина, три дитини та матір. Наразі його дохід хоча і збільшився, однак збільшилися і витрати, тому його позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є обґрунтованими.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року у справі № 620/589/17 позов ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн щомісячно, починаючи з 20 вересня 2017 року і довічно, вирішено питання щодо судових витрат (а.с.22-24).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року у справі № 639/6596/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_12 про розірвання шлюбу задоволено; розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , зареєстрований 30 жовтня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 633; після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_12 змінено на « ОСОБА_13 » (а.с.25).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року позов ОСОБА_12 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 22 грудня 2017 року до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В мотивувальній частині вказаного рішення, зокрема, зазначено, що відповідач позовні вимоги визнав. Як вбачається з довідки про доходи Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12 грудня 2017 року за № 1658, яка досліджувалась при ухваленні рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року, ОСОБА_1 працює у Головному управлінні Національної поліції в Харківській області та обіймає посаду оперуповноваженого, має загальну суму доходу за період з червня 2017 року по листопад 2017 року у розмірі 61 107,64 грн, за винятком утримання та аліментів - 56 650,43 грн. Також вказане рішення містить посилання на те, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року задоволено позов ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері (а.с.13-16).

22 серпня 2022 року ОСОБА_1 вдруге уклав шлюб із ОСОБА_14 та в період шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9,10,27).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року у справі № 635/9730/21 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн на користь держави.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 працює в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області оперуповноваженим відділу розкриття злочинів проти власності УКР. Загальна сума доходу за період з серпня 2021 року по січень 2022 року за винятком утримань та аліментів склала 62 358,65 грн, сума сплачених аліментів 32 380, 64 грн (в середньому ОСОБА_1 сплачує аліменти у розмірі 5 461,00 грн щомісячно). Також, вказане рішення містить посилання на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року про задоволення позову ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері та на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року про задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки (а.с.17-21).

З довідки про доходи № 149 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді старшого уповноваженого сектору кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та його дохід (за винятком аліментів) за період з 01 серпня 2022 року по 31 січня 2023 року становив 263 204,50 грн, а сплачені аліменти 49 949,28 грн, а саме: за серпень 2022 року нарахована заробітна плата складала 57 719,35 грн, сплачені аліменти -5703,77 грн; за вересень 2022 року нарахована заробітна плата -70 909,99 грн, сплачені аліменти - 5701,89 грн; за жовтень 2022 року нарахована заробітна плата -34 473, 62 грн, сплачені аліменти - 6 217,82 грн; за листопад 2022 року нарахована заробітна плата - 62 009,82 грн, матеріальна допомога -13 346,40 грн, сплачені аліменти -12 293,51 грн; за грудень 2022 року нарахована заробітна плата - 51 042,66 грн, сплачені аліменти -12 772,34 грн; за січень 2023 року нарахована заробітна плата -23 651, 94 грн, сплачені аліменти -7 259,95 грн (а.с.7).

З копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що з 26 серпня 2020 року вона працювала у Харківській гімназії № 65 Харківської міської ради Харківської області на посаді асистента вчителя загальноосвітнього закладу з інклюзивним та інтервальним навчанням. 14 січня 2022 року звільнена з посади за власним бажанням (а.с.54-57).

Із довідок Пенсійного фонду України форми ОК-5, ОК-7 вбачається, що дохід ОСОБА_15 за 2022 рік склав 8 519,91 грн (а.с.58-62).

В суді першої інстанції в якості свідка була допитана ОСОБА_6 , яка повідомила суду, що вона працювала в поліції. У шлюбі з позивачем народила двох дітей, яким зараз 4 роки і 4 місяці, тому на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує лише 850,00 грн на місяць від держави. Стан здоров`я дітей задовільний. Її чоловік весь час працює та знаходиться у відрядженнях. Тому дітьми опікується фактично вона сама, чоловік утримує їх всіх матеріально. З приводу стягнення аліментів на старшу дитину вона звернулась до суду, коли в їх сім`ї виникли матеріальні складнощі, чоловік сплачував кредити і на дитину не вистачало грошей. Однак в подальшому стосунки налагодились, тому за примусовим виконанням вказаного рішення суду вона не зверталась, оскільки позивач добровільно утримує на даний час її та дітей. Крім того, чоловік допомагає своїй матері інваліду ІІІ групи, добровільно надсилає їй кошти, оскільки матір не працює, це рішення суду також примусово не виконується. На чоловіка оформлено половина будинку, автомобіля в нього немає. Дохід у чоловіка приблизно 23 000,00 грн на місяць. З заробітку утримуються аліменти на дитину відповідача.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтями 150, 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилося ще двоє дітей від іншого шлюбу з ОСОБА_6 та за судовим рішенням з нього стягнуто аліменти на матір. Отже, у нього на утриманні перебувають троє дітей, дружина та матір.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із змісту цієї норми права вбачається, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, що тягне за собою зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 до ОСОБА_16 перебували у зареєстрованому шлюбі, у яких народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року.

В подальшому 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 вдруге уклав шлюб із ОСОБА_14 та у них народилося двоє дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 як на одну з підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року посилався на те, що у нього на утриманні перебуває також його матір, яка є інвалідом ІІІ групи та на користь якої рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року стягнуто з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн, що не було враховано судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів на користь відповідачки, у зв`язку з чим існують всі підстави для захисту потреб інших дітей та непрацездатної матері, що свідчить про суттєве погіршення його матеріального стану.

Проте, як вбачається з рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року у справі № 639/7603/17 при розгляді справи та визначенні розміру стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 надавав суду рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року у справі № 620/589/17, яким стягнуто з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн на користь матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Враховуючи те, що ще до ухвалення рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже було ухвалено судове рішення про стягнення з позивача на користь його матері аліментів, та це було враховано судом у справі № 639/7603/17, тобто така обставина існувала на момент ухвалення рішення і не змінилася на момент звернення позивача до суду з даним позовом, тому підстав вважати, що матеріальний стан ОСОБА_1 на теперішній час у зв`язку з цим погіршився немає.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів того, що рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року у справі № 620/589/17 звернено до примусового виконання матір`ю позивача. Також, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 сплачує в добровільному порядку своїй матері ОСОБА_11 аліменти. Таких доказів не надано і до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року у справі № 635/9730/21 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, матеріали справи не свідчать про примусове виконання вказаного судового рішення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи дохід ОСОБА_1 значно збільшився з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

в рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року встановлено, що як вбачається з довідки про доходи Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12 грудня 2017 року за № 1658 ОСОБА_1 працює у Головному управлінні Національної поліції в Харківській області та обіймає посаду оперуповноваженого, має загальну суму доходу за період з червня 2017 року по листопад 2017 року у розмірі 61 107,64 грн, за винятком утримання та аліментів - 56 650,43 грн;

в рішенні Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року у справі № 635/9730/21 встановлено, що ОСОБА_1 працює в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області оперуповноваженим відділу розкриття злочинів проти власності УКР. Загальна сума доходу за період з серпня 2021 року по січень 2022 року за винятком утримань та аліментів склала 62 358,65 грн, сума сплачених аліментів 32 380, 64 грн. (в середньому ОСОБА_1 сплачує аліменти у розмірі 5 461,00 грн щомісячно);

з довідки про доходи № 149 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді старшого уповноваженого сектору кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та його дохід (за винятком аліментів) за період з 01 серпня 2022 року по 31 січня 2023 року становив 263 204,50 грн, а сплачені аліменти 49 949,28 грн, а саме: за серпень 2022 року нарахована заробітна плата складала 57 719,35 грн, сплачені аліменти 5 703,77 грн; за вересень 2022 року нарахована заробітна плата - 70 909,99 грн, сплачені аліменти 5 701,89 грн; за жовтень 2022 року нарахована заробітна плата - 34 473, 62 грн, сплачені аліменти -6217,82 грн; за листопад 2022 року нарахована заробітна плата - 62 009,82 грн, матеріальна допомога - 13 346,40 грн, сплачені аліменти -12 293,51 грн; за грудень 2022 року нарахована заробітна плата 51 042,66 грн, сплачені аліменти -12 772,34 грн; за січень 2023 року нарахована заробітна плата - 23 651, 94 грн, сплачені аліменти -7 259,95 грн.

Таким чином, з моменту ухвалення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року у справі № 639/7603/17 дохід ОСОБА_1 збільшився майже втричі, що також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сукупний розмір аліментів, що стягуються (можуть стягуватися) з ОСОБА_1 на утримання обох дітей та матір у примусовому порядку не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з стягненням аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом встановлено збільшення його доходів, колегія суддів дійшла висновку про відмову в позові. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 565/1059/21 (провадження № 61-3636св22).

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що визначений розмір аліментів на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року у справі № 639/7603/17, відповідає вимогам сімейного законодавства України, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще двох дітей, другу дружину та матір, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_3 - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану. Навпаки, матеріали справи свідчать про збільшення його доходу (майже втричі), а зміна його сімейного стану, народження ще двох дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19 (провадження № 61-14523св21), від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21 (провадження № 61-15542св21).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на зазначені обставини, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1611,00 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1611,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О. В. Маміна

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 02 серпня 2023 року.