Справа № 495/4364/23
Номер провадження 2/495/2512/2023
12 липня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Червинської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
01.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить визначити їй додатковий строк в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 08 квітня 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №163.
Позивачка вказує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, президентом України постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в наступному було продовжено та який триває і на сьогоднішній день.
На початку війни в лютому-березні 2022 року Одеська область була включена до переліку областей де велись активні бойові дії та існував високий ризик завдання шкоди цивільному населенню.
Через постійні ракетно-артилерійські обстріли та руйнування українських міст і сіл, об`єктів цивільної енергетичної і транспортної, інфраструктури, житлових та пологових будинків, дитячих садків та шкіл, стадіонів та лікарень, театрів та музеїв, промислових об`єктів, ОСОБА_1 переймалась необхідністю забезпечити власну безпеку та безпеку своїх близьких.
Обґрунтовуючи причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 вказує, що через введення бойових дій та напруженням, яке було пов`язане із військовим станом, її здоров`я значно погіршилось через хронічні захворювання. Значний час ОСОБА_1 витрачала на відвідування лікарів та проходження затратних медичних процедур пов`язаних із хворобою. Також за рекомендаціями лікарів позивачка тривалий час перебувала на амбулаторному лікуванні та мала обмеження, щодо пересування через високий ризик втрати свідомості. Вказані обставини підтверджуються медичною документацією, яка додається.
На даний час позивачка проживає у спадковому майні квартирі, яка належала батькові ОСОБА_3 .
Іншим спадкоємцем на спадщину ОСОБА_3 є відповідачка ОСОБА_2 , яка є донькою спадкодавця, та яка не зверталась до нотаріальної контори для вступу у спадщину та не проживала у спірній квартирі батька.
Ухвалою суду від 03.05.2023 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 26.06.2023 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
12.07.2023 року сторони у судове засідання не з`явились. Адвокат Садовський В.Є. подав до канцелярії суду заяву з проханням судове засідання провести без участі позивачки та її представника, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщалася.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 08 квітня 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №163.
Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , від 24.10.1971 року, виданим Вознесенською сільською радою, де батьком записаний ОСОБА_3 ; свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , від 07.04.1999 року, згідно після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_6 ; витягом з актового запису про розірвання шлюбу, згідно якого вбачається, що прізвище дружини до реєстрації шлюбу ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 .
Позивачка вказує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, президентом України постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в наступному було продовжено та який триває і на сьогоднішній день.
На початку війни в лютому-березні 2022 року Одеська область була включена до переліку областей де велись активні бойові дії та існував високий ризик завдання шкоди цивільному населенню.
Через постійні ракетно-артилерійські обстріли та руйнування українських міст і сіл, об`єктів цивільної енергетичної і транспортної, інфраструктури, житлових та пологових будинків, дитячих садків та шкіл, стадіонів та лікарень, театрів та музеїв, промислових об`єктів, ОСОБА_1 переймалась необхідністю забезпечити власну безпеку та безпеку своїх близьких.
Обґрунтовуючи причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 вказує, що через введення бойових дій та напруженням, яке було пов`язане із військовим станом, її здоров`я значно погіршилось через хронічні захворювання. Значний час ОСОБА_1 витрачала на відвідування лікарів та проходження затратних медичних процедур пов`язаних із хворобою. Також за рекомендаціями лікарів позивачка тривалий час перебувала на амбулаторному лікуванні та мала обмеження, щодо пересування через високий ризик втрати свідомості.
Вказані обставини хвороби ОСОБА_1 , підтверджуються медичною документацією виписками із медичної картки амбулаторного хворого), наявною в матеріалах справи.
На даний час позивачка проживає у спадковому майні квартирі, яка належала батькові ОСОБА_3 .
Іншим спадкоємцем на спадщину ОСОБА_3 є відповідачка ОСОБА_2 , яка є донькою спадкодавця, та яка не зверталась до нотаріальної контори для вступу у спадщину та не проживала у спірній квартирі батька.
Позиція суду та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Відповідно до ст.ст.1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.
Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини
На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Так, правила вказаної норми можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно вищезазначеного пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270ЦК для прийняття спадщини.
Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат», Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.
Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 були зроблені висновки про те, що необізнаність про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори.
Так, у зазначеній постанові наголошується, що за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Згідно з частиною третьоюстатті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Також при вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Позивачка причинами пропуску для прийняття спадщини зазначає введення бойових дій на території України та напруженням, яке було пов`язане із військовим станом, що стало причиною погіршення стану її здоров`я, у зв`язку із чим вона змушена звернутися до суду із цим позовом, оскільки в інший спосіб захистити своє право можливості не має.
Таким чином, тривале погіршення здоров`я ОСОБА_1 , пов`язане із вторгненням російської федерації на територію України та постійними ракетно-артилерійськими обстрілами та руйнування українських міст і сіл, об`єктів цивільної енергетичної і транспортної, інфраструктури, є поважною причиною пропуску строку.
Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.
Висновки за результатами розгляду справи
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити мені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк в 3 (три) місяці для подання заяви до нотаріальної контори (державної, приватної) про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О. Боярський