Справа № 500/5388/18
Провадження № 2/946/110/23
У Х В А Л А

про відмову у зупиненні провадження у справі

01 серпня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Богдан А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі клопотання відповідачки ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання звільнити житлове приміщення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання звільнити житлове приміщення.

01.08.2023 року на адресу суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі. Заява обґрунтована тим, що її чоловік відповідач ОСОБА_3 проходить військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 Державної прикордонної служби України з 18 березня 2022 року по теперішній час. На підтвердження доводів, викладених у заяві, надала довідку начальника відділу кадрів військової частини НОМЕР_1 за вих.№12/382 від 20 липня 2023 року. Звернула увагу, що розгляд даної цивільної справи є неможливим без участі іншого відповідача у справі - ОСОБА_3 , оскільки він може особисто пояснити умови домовленості, досягнутої між відповідачами та ОСОБА_4 при купівлі - продажу у неї будинку по АДРЕСА_1 . На її думку, розгляд даної цивільної справи без відповідача ОСОБА_3 буде неповним й необ`єктивним, а також може призвести до порушення процесуальних прав відповідачів та їх малолітніх дітей.

Сторони, а також третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про розгляд клопотання у їх відсутність.

Додатково, у поданій заяві позивачка заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на те, що відповідачі зловживають наданими процесуальними правами та затягують судовий розгляд справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Дослідивши матеріали справи та подані заяви, суд дійшов такого висновку.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom» від 28 травня 1985 року, § 96 рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого 2001 року).

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01.03.2002).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998).

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Цивільно-процесуальним кодексом України передбачено два види зупинення провадження у справі: обов`язкове за наявності однієї з підстав, передбачених ст.251 ЦПК України, та за розсудом суду за наявності однієї з підстав, передбачених ст.252 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно З п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133, від 18 квітня 2022 року № 259, від 18 травня 2022 року № 341, від 12 серпня 2022 року № 573, від 7 листопада 2022 року № 757, а також від 6 лютого 2023 року № 58 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб та ін.

Проте, до клопотання відповідачки не додано доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, отже підстави для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, відсутні.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 9 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, в якій суд зазначив, що надані відповідачем на підтвердження проходження військової служби документи - довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини, не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а відтак суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

Крім того, інтереси відповідач у справі не позбавлений можливості приймати участь у судовому засіданні через представника або в режимі відеоконференції відповідно до ст.212 ЦПК України.

Відтак,дотримуючись балансу інтересів сторін, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 251, 253 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, - залишити без задоволення.

Копії ухвали надіслати для відома сторонам, а також третій особі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день проголошення чи складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.І.Бальжик