К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року місто Київ

справа № 761/9438/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/11025/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Сервісний центр морського та річкового транспорту" на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Сіромашенко Н.В. від 28 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженовідповідальністю "Радомир-ЛТД" про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Радомир-ЛТД" у якому просив зобов`язати відповідача усунути недоліки програмного забезпечення, ліцензія на використання якого передана на користь Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року, які перешкоджають безперервному належному функціонуванню Єдиного державного реєстру документів моряків та доступу до нього користувачів та правоволодільців; зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу та іншим морякам у використанні програмного забезпечення, ліцензія на використання якого передана на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року, для безперервного належного функціонування Єдиного державного реєстру документів моряків та доступу до нього користувачів та правоволодільців; зобов`язати відповідача надати позивачу доступ до його персональних даних, що обробляються за допомогою програмного забезпечення, ліцензія на використання якого передана на користь Інспекції з

питань підготовки та дипломування моряків на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року.

27 березня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у якому просив зобов`язати ТОВ "Радомир-ЛТД" забезпечити безперервну роботу програмного забезпечення, яке використовується для функціонування Єдиного державного реєстру документів моряків, ліцензія на використання якого передана на користь Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року, до моменту вирішення даного спору.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 за професією є моряком, йому присвоєно звання капітана далекого плавання. На момент подання позову доступ до Єдиного державного реєстру документів моряків у заявника відсутній і невідомо, що відбувається з його персональними даними, хто отримав до них доступ та яким чином вони обробляються.

Вважає, що існує загроза втрати дуже важливого для держави Єдиного державного реєстру документів моряків, доки в судовому порядку будуть з`ясовуватись причини обмеження доступу позивача до даного реєстру, причини недоліків в його роботі, статус та обов`язки сторін у спірних правовідносинах. Для забезпечення можливості ефективного захисту прав позивача на час розгляду справи необхідно убезпечити вказаний Реєстр від зупинення, знищення, витоку із нього даних та передачі їх невстановленим особам.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зобов`язано ТОВ "Радомир-ЛТД" забезпечити безперервну роботу програмного забезпечення, яке використовується для функціонування Єдиного державного реєстру документів моряків, ліцензія на використання якого передана на користь Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року, до моменту вирішення даного спору.

Ухвала мотивована тим, що з метою забезпечення можливості ефективного захисту/поновлення порушених прав позивача, обрані ним заходи забезпечення позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ДП "Сервісний центр морського та річкового транспорту", як особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову, оскільки здійснив втручання в повноваження іншого суб`єкта господарювання (ДП "Сервісний центр морського та річкового транспорту"), який не залучений як учасник справи. Так, уповноваженою особою на ведення Єдиного

державного реєстру документів моряків є ДП "Сервісний центр морського та річкового транспорту", а не Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків. Крім того, наказом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 26 квітня 2022 року № 113 державну організацію Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Сервісний центр морського та річкового транспорту".

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що вимоги про забезпечення позову є співмірними з вимогами позовної заяви та спрямовані на захист порушених прав позивача, що було правильно встановлено судом першої інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

ТОВ "Радомир-ЛТД" відзив на апеляційну скаргу не подало.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ДП "Сервісний центр морського та річкового транспорту" - Лугова-Купрієнко І.І. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону. Крім того зазначив, що права ДП "Сервісний центр морського та річкового транспорту" не порушені, а тому апеляційне провадження має бути закрито.

ТОВ "Радомир-ЛТД" в судове засідання не з`явилося про дату, час і місце розгляду справи повідомлене належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, позиція суду апеляційної інстанції та застосовані норми права

З матеріалів справи убачається, що у березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Радомир-ЛТД" у якому просив зобов`язати відповідача усунути недоліки програмного забезпечення, ліцензія на використання якого передана на користь Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року, які перешкоджають безперервному належному функціонуванню Єдиного державного реєстру документів моряків та доступу до нього користувачів та правоволодільців; зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу та іншим морякам у використанні програмного забезпечення, ліцензія на використання якого передана на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року, для безперервного належного функціонування Єдиного державного реєстру документів моряків та доступу до нього користувачів та правоволодільців; зобов`язати відповідача надати позивачу доступ до його персональних даних, що обробляються за допомогою програмного забезпечення, ліцензія на використання якого передана на користь Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року.

Для забезпечення можливості ефективного захисту прав позивача на час розгляду справи, убезпечення Єдиного державного реєстру документів моряків від зупинення, знищення, витоку із нього даних та передачі їх невстановленим особам ОСОБА_1 просив суд забезпечити позов шляхом зобов`язання ТОВ "Радомир-ЛТД" забезпечити безперервну роботу програмного забезпечення, яке використовується для функціонування Єдиного державного реєстру документів моряків, ліцензія на використання якого передана на користь Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на підставі ліцензійного договору № 22/10/3-21 від 22 жовтня 2021 року, до моменту вирішення даного спору.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1-2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 3, 10 частини 1 статті 150 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з

урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 ГК України).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що обрані позивачем заходи забезпечення позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню з метою забезпечення можливості ефективного захисту/поновлення порушених прав.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими, оскільки ним не було належним чином перевірено обставини, якими позивач обґрунтовував заяву про забезпечення позову, суд лише констатував обставини, не вдаючись до їх належної перевірки та встановлення.

Враховуючи положення пункту 1 частини 10 статті 150 ЦПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції фактично задовольнив позовні вимоги, не вирішуючи справу по суті, що прямо заборонено процесуальним Законом.

Також поза увагою суду залишилась та обставина, що наказом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 26 квітня 2022 року № 113 державну організацію Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Сервісний центр морського та річкового транспорту", що у даному випадку прямо впливає на права та обов`язки з ведення реєстру останнім.

Таким чином ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

При цьому колегія суддів зазначає, що вирішення питання про забезпечення позову є дискреційним повноваженням суду і відмова у задоволенні такої заяви не являється порушенням права на справедливий судовий розгляд у розумінні статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного підприємства "Сервісний центр морського та річкового транспорту" задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення такого змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: