ПОСТАНОВА

іменем України

25 липня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/3287/20

провадження № 22-ц/4809/903/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Скрипник Олександр Миколайович, на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2023 року та додаткове рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 травня 2023 року у складі судді Павелко І.Л.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що він довіреністю від 16 квітня 2019 року уповноважив ОСОБА_2 укласти правочин щодо відчуження належного йому нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та продати зазначену вище нерухомість за ціною та на умовах на її розсуд, надавши відповідачу право одержувати належні довірителю в результаті укладених договорів гроші. 22 квітня 2019 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, де від його імені зі сторони продавця діяла ОСОБА_2 , та покупцем ОСОБА_4 , за ціною 490000 грн. Абзацом другим п.4 договору зазначено, що представник продавця підтверджує факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Натомість, грошей від відповідача не отримав. Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 490000 грн.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 490000 грн, а також 4900 грн судового збору за подання позовної заяви та 420 грн сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Додатковим рішенням від 23 травня 2023 року заяву адвокатки Міхальової Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями суду ОСОБА_2 ,в інтересах якої діє адвокат Скрипник Олександр Миколайович, подала апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказані рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Адвокатка Міхальова В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 липня 2019 року - без змін. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного судуадвокат Скрипник О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Адвокатка Міхальова В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 25 липня 2019 року та додаткове рішення від 23 травня 2023 року без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 16 квітня 2019 року довіреністю, посвідчену приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Лимар О.А., зареєстрованої в реєстрі за №166 уповноважив відповідача, ОСОБА_2 укласти правочин щодо відчуження належного йому нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та продати за ціну та на умовах на її розсуд зазначену вище нерухомість без права передоручення третім особам (т.1 а.с.9, 122).

Виданою довіреністю ОСОБА_1 надав відповідачу право продати квартиру за ціною та на умовах на розсуд відповідача. Для цього представник вправі, у тому числі, одержувати належні довірителю в результаті укладених договорів гроші, у випадку безготівкового розрахунку виконувати усі необхідні дії для виконання постанови Правління Національного Банку України «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» (відкрити рахунок на ім`я довірителя та розпоряджатись цим рахунком).

22 квітня 2019 року між ОСОБА_1 , як продавцем, від імені якого діє по довіреності, посвідченій 16 квітня 2019 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Лимар О.А., зареєстрованій в реєстрі за №166, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Лимар О.А. 22 квітня 2019 року, реєстровий №192 (т.1 а.с.108-136).

Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу на умовах, викладених у цьому договорі представник продавця передала у власність, а покупець прийняла у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п.2 договору відчужувана квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 05 жовтня 2005 року Водяницькою А.В. - приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, за реєстровим №4585, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 05 жовтня 2005 року, номер витягу 1562733 та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02 листопада 2005 року в книзі: 138 номер запису: 46642, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 02 листопада 2005 року за №8816534, реєстраційний номер: 1236186. Пунктом 4 вказаного договору передбачено, що продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 490000 (чотириста дев`яносто тисяч) гривень, які представник продавця одержала повністю до підписання цього договору, оскільки сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. Своїм підписом під цим договором представник продавця підтвердив факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Згідно з п.18 договору купівлі-продажу цей договір складено та підписано сторонами у 2-х примірниках, один з яких залишається на зберіганні у справах Лимар О.А., приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу, а другий - видається покупцю (т.1 а.с.10-11).

Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №169940104 свідчить про те, що право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано 22 квітня 2019 року (а.с.12).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 22 квітня 2019 року не був присутній під час укладення, підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, у розрахунках між сторонами правочину участі не приймав, те, що позивачем грошові кошти вартості квартири у розмірі 490000 грн були одержані письмовими належними, допустимими та достовірними доказами не підтверджується. Також судом встановлено, що з 18 квітня 2019 року до 08 червня 2019 року позивач перебував за кордоном у Німеччині (т.1 а.с.6-8).

27 травня 2020 року в порядку досудового врегулювання спору ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 26.09.2019, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округупанчишиною С.С., зареєстрованою у реєстрі за №3872, відповідачеві була направлена письмова вимога про передачу одержаних у зв`язку з виконанням доручення грошових коштів у сумі 490000 грн з повідомленням платіжних реквізитів позивача (т.1 а.с.13-15). Вимога була отримана особисто ОСОБА_7 засобами спецзв`язку 28 травня 2020 року (т.1 а.с.17).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що своїм підписом під договором купівлі-продажу ОСОБА_2 безумовно підтвердила факт особистого отримання грошових коштів від покупця квартири ОСОБА_4 у розмірі 490000 грн і дана обставина є беззаперечним доказом проведення безпосередніх розрахунків між відповідачем та покупцем належної ОСОБА_1 квартири, однак доказів про передачу ОСОБА_1 коштів від продажу квартири ОСОБА_2 суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою ст.238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За положеннями ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до ч.1 ст.1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення (частина перша статті 1004 ЦК України).

Згідно зі ст.1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Тобто, за змістом зазначеної норми ЦК України саме на повіреного покладено обов`язок передати довірителеві все одержане за виконаним дорученням. Вказана норма носить імперативний характер, тому обов`язки повіреного є такими, що встановлені безпосередньо законом. Повірений зобов`язаний негайно передати все одержане за договором довірителеві. У зв`язку з тим, що правочин, вчинений повіреним, створює правові наслідки саме для довірителя, йому ж на праві власності належатиме майно, яке повірений одержить у зв`язку з виконанням договору. Тому повірений зобов`язаний негайно передати таке майно власникові, а у разі невиконання цього обов`язку повинен нести відповідальність за спричинену матеріальну шкоду.

Отже, законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення, зокрема, негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Як правильно зазначено судом першої інстанції отримання ОСОБА_2 грошових коштів за укладеним договором купівлі-продажу від 22 квітня 2019 року №192 від ОСОБА_5 у розмірі 490000 грн обумовило виникнення у відповідача обов`язку негайно передати ОСОБА_1 все одержане у зв`язку з виконанням його доручення, а саме грошові кошти у розмірі 490000 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що передбачений цивільно-правовою угодою обов`язок відповідачем виконаний не був, ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з приводу передачі йому грошових коштів у розмірі 490000 грн, але остання ухилялася від виконання свого безумовного обов`язку повіреного перед довірителем.

Враховуючи те, що письмова вимога ОСОБА_1 про передачу одержаних грошових коштів у зв`язку з виконанням доручення на суму 490000 грн була залишена без належного негайного виконання та відповіді з боку відповідача, доказів про передачу ОСОБА_1 коштів від продажу квартири відповідачем матеріали справи не містять, тому апеляційний суд вважає правильним висновок суду про те, що зазначене є підставою для задоволення позову.

Крім того, своїм підписом договору купівлі-продажу ОСОБА_2 підтвердила факт особистого отримання грошових коштів від покупця квартири ОСОБА_4 у розмірі 490000 грн і ця обставина є беззаперечним доказом проведення безпосередніх розрахунків між відповідачем та покупцем належної ОСОБА_1 квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернувся із письмовою вимогою про повернення коштів та у подальшому до суду після закінчення строку дії довіреності, виданій ОСОБА_2 , не приймаються судом до уваги з огляду на те, що вказана обставина правового значення не має. Посилання сторони відповідача на те, що судом не прийнято до уваги розписку ОСОБА_4 від 22.04.2019 про те, що кошти ОСОБА_2 не передавала, тому що усі розрахунки проводила особисто із ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про нікчемність такої розписки з огляду на те, що її зміст суперечить умовам нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, крім того її оригінал суду надано не було. Клопотань про допит ОСОБА_4 у судовому засіданні у якості свідка від сторони відповідача не надходило.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення в частині стягнення боргу.

В частині стягнення судових витрат колегія суддів частково погоджується із доводами апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Суд забезпечив позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення коштів шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5 (т.1 а.с.50-51). У подальшому постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року по справі №404/3287/20 (провадження №22-ц/4809/1263/20) ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2020 року про забезпечення позову скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову суд стягнув із відповідача судові витрати у розмірі 420,00 грн, сплачені стороною позивача за подання заяви про забезпечення позову. У зв`язку з зазначеним колегія суддів вважає помилковим висновок суду про наявність підстав для стягнення з відповідача судового збору за подачу заяви про забезпечення позовуу розмірі 420 грн.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 23.05.2023 про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, оскільки ці кошти були сплачені стороною позивача, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 27.05.2020 №20, квитанціями до прибуткового касового ордеру, а саме від 20.12.2021 №20/21 на суму 5000 грн, від 25.01.20222 №25/01 на суму 5000 грн, від 22.02.2022 №20/02 на суму 5000 грн, від 24.03.2022 №24/03 на суму 5000 грн, актом наданих послуг (т.1 а.с.172-181, т.2 а.с.1-7).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2023 року скасуванню в частині стягнення судового збору за подачу заяви про забезпечення позовуу розмірі 420 грн. В іншій частині рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2023 року та додаткове рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 травня 2023 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Скрипник Олександр Миколайович, задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2023 року скасувати в частині стягнення судового збору за подачу заяви про забезпечення позовуу розмірі 420 грн.

В іншій частині рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2023 року та додаткове рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко