РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1654/23

20 липня 2023 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Артерчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до Головинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Головинської сільської ради про визнання права власності, в якій просить суд визнати право власності за нею на нерухоме майно за набувальною давністю на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 площею 38,6 квадратних метри.

В обґрунтування позову зазначає, що у спірному будинку проживало подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Останній роки свого життя подружжя через похилий вік та погіршення стану здоров`я потребувало постійного стороннього догляду, а тому позивачка, будучи сусідкою, доглядала та піклувалася за ними до смерті, здійснила поховання, доглядає за їх могилами. Після смерті подружжя ОСОБА_4 залишилось майно - вказаний житловий будинок, спадкові справи не заводилися. За життя ОСОБА_2 висловлювала бажання залишити по собі заповіт на користь ОСОБА_1 , однак позивачка відмовлялася. Після смерті ОСОБА_2 у 2009 році позивачка разом зі своєю сім`єю, чоловіком та трьома дітьми переселилася у спірний будинок та проживала там до 2020 року. Житловим будинком позивачка і надалі користується, обробляє земельну ділянку, доглядає за будинком, проводить поточні та катіпальні ремонти, сплачує комунальні платежі. У вказаному будинку до служби в ЗСУ проживав син позивачки. Вказує, що звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, однак їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа. Зазначає, що з 2009 року добросовісно, відкрито, безперервно користується спірним будинком, ніколи не приховувала факт знаходження вказаного майна у її користуванні, це підтвердять свідки. А тому на підставі ст.344 ЦК України просить задоволити позовну заяву.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує, щодо задоволення позовної заяви.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно погосподарської книги №13, особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою №156 від 16.03.2023, виданою Головинською сільською радою (а.с.12).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №4 від 06.04.2023, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років (а.с.25-26)

ОСОБА_3 , 1920 року народження, зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , 1927 року народження, 16.02.1957 року у Виконавчому комітеті Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4 від 06.04.2023 (а.с.29)

Згідно довідки №157 від 16.03.2023, виданої виконкомом Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований, постійно проживав в АДРЕСА_1 . На день його смерті разом з ним проживали і перебували на реєстраційному обліку та вела спільне господарство дружина ОСОБА_2 , 1924 року народження (а.с.13).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 , яка на день смерті свого чоловіка проживала разом ним та була зареєстрована за його ж адресою проживання, вважається такою, що прийняла спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у віці 85 років, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № від 06.04.2023 (а.с.27-28)

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкові справи не заводилися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №72591117 від 24.05.2023, №72591118 від 24.05.2023 (а.с.10-11).

Згідно довідки №225 від 18.04.2023 виданої виконкомом Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла в 2009 році та була зареєстрована, постійно проживала в АДРЕСА_1 , вступила в управління спадковим майном: до 6-ти місяців з дня смерті, забрала речі з будинку, провела поточний ремонт (а.с.16).

Позивачка ОСОБА_1 , проживала в АДРЕСА_1 з 2009 по 2020 рік без реєстрації, про, що свідчать свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою №224 від 18.04.2023 виданою виконкомом Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області (а.с.15).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з метою оформлення права власності на спірний будинок, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно положень ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦПК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У відповідності до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

У вищевказаній Постанові Пленуму зазначається про те, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 2009 року, після смерті подружжя ОСОБА_4 почала добросовісно, відкрито та безперервно користуватися спірним будинком.

Встановлено, що позивачка оплачує послуги у будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями рахунків (а.с.30-31).

Крім того, судом були допитані свідки, так свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що є жителькою с.Берестовець і сусідкою позивачки, в с.Берестовець живе з 1961 року, і знає позивачку давно. Будинок, на який хоче визнати право власності позивачка належав одиноким людям, за якими позивачка доглядала, а коли вони померли, почала доглядати за будинком та подвір`ям та проживати в ньому з сім`єю. На цей будинок ніхто не претендує.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що живе в с.Берестовець з 2016 року, а позивачка її сусідка навпроти, будинок, на який хоче визнати право власності позивачка ніхто не претендує, позивачка за цим будинком доглядає прибирає.

Умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного суду №910/17274/17 від 14.05.2019.

Таким чином зібрані по справі докази та їх належна оцінка, свідчать про те, що позивачка добросовісно, відкрито, безперервно більше 10 років користується будинком за адресою АДРЕСА_1 , тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) право власності на нерухоме майно за набувальною давністю - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 38.6 квадратних метри.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головинська сільська рада, с.Головин, вул.Вишнева 1, Рівненського району Рівненської області, .

Повне судове рішення складено 27.07.2023

СуддяО. С. Цвіркун