Справа № 302/681/22
№ 2/302/24/23
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар с/з Липей В.В.,

представник позивача - адвокат Рішко С.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвокат Повідайчик О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Пилипецької сільської ради, ОСОБА_1 про скасування права власності на житловий будинок і господарські споруди в АДРЕСА_1 , яке зареєстровано як об`єкт нерухомого майна 120, запис про право власності № 46812731 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і визнання права власності на це нерухоме майно за ОСОБА_2 по спадкуванню,-

В С Т А Н О В И В:

28.06.2022 в суд подано зазначену позовну заяву з таким обґрунтуванням вимог.

Позивачка ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ізки Міжгірського району Закарпатської області. 01.01.1972 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано в Ізківській сільській раді із зміною дошлюбного прізвища позивачки ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

Батьки позивачки уклали шлюб в 1930 році та під час шлюбу в 1933 році збудували житловий будинок в селі Ізки, який станом на час розгляду справи обліковується за номером 98. У цьому будинку батьки позивачки були зареєстровані і постійно проживали до їх смерті, що стверджено відповідними довідками Ізківської сільської ради.

Мати позивачки ОСОБА_6 , 1907 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день її смерті вона проживала і була зареєстрована в зазначеному житловому будинку спільно з чоловіком ОСОБА_7 . Заповітів ОСОБА_6 не залишала і спадкові справи після її смерті не зареєстровані.

ОСОБА_7 , 1906 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 склав заповіт, який посвідчений секретарем Ізківської сільської ради 08.11.1993 за реєстровим номером 15, згідно якого він все своє майно заповів дочці ОСОБА_2 .

Рішенням Ізківської сільської ради від 22.12.1995 позивачці передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5998 га в урочищі «Біля житлового будинку та над хатою» в селі Ізки, до якої ввійшли такі земельні ділянки: площею 0,5383 га - для ведення особистого селянського господарства; 0,0615 га для обслуговування будинку АДРЕСА_1 . На підставі цього рішення позивачці видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 010028 від 24.02.1998, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 80.

У 2015 році позивачка виготовила в ТОВ «Землемір» технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок, зазначених у державному акті. На підставі цієї документації земельним ділянкам присвоєно такі кадастрові номери :

- :01:008:0005 на площу 0,0565 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд;

- :01:008:0006 на площу 0,5002 га для ведення особистого селянського господарства.

У 2018 році позивачка оформила поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0009 на дві окремі земельні ділянки з кадастровими номерами :01:008:0009 площею 0,4514 га; :01:008:0010 площею 0,0488 га. Ці земельні ділянки позивачка зареєструвала в Державному земельному кадастрі. Право власності за позивачкою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0005 також зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 51403572 від 04.01.2016.

01.10.2021 позивачці видано старостою села Ізки Пилипецької сільської ради витяг з по господарської книги № 319 про те, що власником будинку АДРЕСА_1 був померлий ОСОБА_7 . Цей будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0005, яка належить позивачці.

07.12.2021 позивачка звернулась із заявою до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М., на підставі якої зареєстровано спадкову справу № 113/2021 за померлим ОСОБА_7

04.02.2022 КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради на замовлення позивачки виготовило технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , згідно якого встановлено рік побудови 1933, загальна площа будинку -77.67 кв.м, житлова площа 44.42 кв.м із зазначенням господарських споруд літня кухня, сарай та вбиральня. Цей орган технічної інвентаризації зазначив, що власником домоволодіння є померлий ОСОБА_7 , однак право власності на будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не було зареєстровано.

22.06.2022 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М. виніс постанову № 25/02-31 про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлого батька ОСОБА_7 по причині відсутності правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 у зв`язку із суперечливою інформацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацією права власності на це нерухоме майно за іншою особою. Позивачка у зв`язку з цим дізналась, що 16.02.2022 державним реєстратором Воловецької селищної ради Курахом М.М. на підставі технічного паспорту № ТІ101%0771-5856-5583-4059, виготовленого ФОП ОСОБА_8 та виписки з погосподарської книги № 427, виданої 23.12.2021 старостою села Ізки Пилипецької сільської ради було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 за відповідачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У цій виписці зазначено, що в по господарській книзі № 1 в с. Ізки за ОСОБА_1 закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 і що ця особа є власником будинку АДРЕСА_1 , збудованого у 1930 роках , який розташований на земельній ділянці площею 4.2 га.

Позивач вважає, що реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за відповідачкою ОСОБА_1 є неправомірною, бо виписка з погосподарської книги є неправдивою і суперечить інформації, зазначеній у виписці з погосподарської книги від 01.10.2021 № 319, зокрема про те, що власником будинку АДРЕСА_1 був померлий ОСОБА_7 . Натомість ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , в апріорі не могла збудувати зазначений будинок, бо такий визначений датою забудови 30-і роки минулого століття і забудовниками та володільцями будинку обліковувались сільською радою подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_6 (батьки позивачки).

Позивачка також зазначила, що відповідачка ОСОБА_1 з членами своєї сім`ї дійсно з дозволу ОСОБА_10 , тривалий час проживали будинку АДРЕСА_1 , однак внаслідок цього вони не набули права власності на житло. Орган місцевого самоврядування надав ОСОБА_1 недостовірну інформацію. Також інформація, яка зазначена в інвентарній справі, виготовленій ФОП ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_1 , суперечить інформації, зазначеній в інвентарній справі, складеній КП «Міжгірське БТІ» на замовлення ОСОБА_2 .

Позивачка посилається на застосування судом Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України, положень ЦК УРСР, які діяли на час відкриття спадщини після смерті батьків позивачки (стаття 548), на положення статей 2,3 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», положення статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України щодо непорушності права власності і недопустимості протиправного позбавлення цього права, на інші підзаконні нормативні акти, що регулювали облік житлових будівель в сільській місцевості на підставі записів в Погосподарських книгах та судову практику.

Відповідач ОСОБА_1 за змістом поданих процесуальних заяв і позиції зазначені позовні вимоги заперечує повністю з таким обґрунтуванням.

Позивачка не може бути спадкоємцем за заповітом, бо вона пропустила строк прийняття спадщини, що встановлено постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.11.2022, якою скасовано рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.11.2021 про надання позиваці додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини (справа № 302/1127/21). Позивачка працювала і мешкала після одруження в смт Міжгір`ї і зрідка відвідувала батьків, а тому позивачка втратила право на позовну вимогу про визнання права власності на житловий будинок по спадкуванню. Натомість відповідачка тривалий час з членами своєї сім`ї проживала і була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 спільно з подружжям ОСОБА_7 і ОСОБА_11 . Відповідачка та подружжя ОСОБА_4 були членами колгоспу, а тому дворогосподарство має статус і обліковувалось як колгоспний двір, що є спільною сумісною власністю. ОСОБА_7 не був письменний, а тому є сумнів, що він міг скласти та підписати заповіт у сільській раді. Відповідачка вважає незаконним рішення Ізківської сільської ради про надання у власність земельної ділянки в 1995 році позивачці ОСОБА_2 , якою користувались подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_11 .

Сторона відповідача вважає, що реєстрація права власності на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 здійснена за відповідачкою на підставі довідки старости села Ізки Пилипецької сільської ради, яка видана за інформацією з книг погосподарського обліку колишньої Ізківської сільської ради, складеної на замовлення відповідачки технічної інвентарної справи ФОП ОСОБА_12 і рішення державного реєстратора Воловецької селищної ради, - у відповідності із Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127.

Відповідач Пилипецька сільська рада не надала в справу позиції щодо позовних вимог і подала заяву про розгляд справи у відсутності представника цього відповідача та винесення рішення на підставі наявних у справі матеріалів.

Винесені в справі процесуальні рішення.

Згідно з ухвалою від 05.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі з призначенням підготовчого провадження.

Згідно з ухвалою від 22.09.2022 відмовлено в задоволенні клопотання стороні відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі.

Згідно з ухвалою від 23.11.2022 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Повідайчик О.М. про відвід судді Кривка В.П.

Згідно з ухвалою від 31.03.2023 відмовлено в задоволенні клопотання сторони позивача про роз`єднання позовних вимог.

Згідно з ухвалою від 31.01.2023 задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів .

Згідно з ухвалою від 28.02.2023 задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів.

Згідно з ухвалою від 29.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Згідно з ухвалою від 09.06.2023 постановлено судом повернутись для з`ясування обставин, які мають значення для справи та дослідження інших доказів.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась в селі Ізки Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області. Батьки позивачки ОСОБА_7 , 1906 р.н. і ОСОБА_6 , 1907 р.н. уклали і зареєстрували шлюб 14.11.1930 в селі Ізки за актовим записом № 20. У шлюбі батьки позивачки в 1933 році збудували житловий будинок в селі Ізки, який, починаючи з 1990 року обліковувався за номером АДРЕСА_2 , обліковується станом на час виникнення спору і розгляду справи в суді за номером 98 (надалі спірний будинок АДРЕСА_1 ).

Мати позивачки , ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Ізки. З нею на день її смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_7 (чоловік померлої і батько позивачки). ОСОБА_11 заповітів не залишала, спадкові справи за нею не реєструвались, свідоцтво про право на спадщину за її майном не видавалось.

ОСОБА_7 08.11.1993 склав заповіт, зареєстрований і посвідчений секретарем виконкому Ізківської сільської ради за № 15, згідно якого він усе своє майно заповів позивачці ОСОБА_2 (доньці). ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Ізки. На час смерті ОСОБА_7 проживав і був зареєстрованим у АДРЕСА_2 (новий номер 98). На день його смерті з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований.

Згідно рішення Ізківської сільської ради від 22.12.1995 ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5998 га в урочищі «Біля житлового будинку та над хатою» в с. Ізки, зокрема: 0,5383 га для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, 0,0615 га для обслуговування будинку АДРЕСА_1 . Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 010028 від 24.02.1998, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 80, зазначені земельні ділянки сформовані як об`єкт цивільних прав за власником ОСОБА_2 .

Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.07.2014 (справа № 302/876/14-ц визнано право власності ОСОБА_2 на зазначені вище земельні ділянки у зв`язку з втратою оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗК № 010028 , виданого 24.02.1998.

У 2015 році ОСОБА_2 замовила в ТОВ «Землемір» виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок, зазначених у державному акті. На підставі цієї технічної документації відведено в натурі (на місцевості) земельні ділянки з присвоєнням кадастрових номерів:

- :01:008:0005 площею 0,0565 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- :01:008:0006 площею 0,5002 га з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства.

У 2018 році позивачка вжила заходів щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0006 на дві окремі земельні ділянки з присвоєнням кадастрових номерів :01:008:009 площею 0,4514 га; :01:008:0010 площею 0,0488 га.

Станом на час розгляду справи: право власності на земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за власником ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:008:0005 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 24, номер запису про право власності 12887361, дата державної реєстрації 30.12.2015; з кадастровим номером :01:008:009 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 224, номер запису про право власності 29824805 від 04.01.2019.

Житловий будинок АДРЕСА_1 , який збудований в 1933 році і обліковувався за ОСОБА_7 згідно по господарського обліку Ізківської (наданий час Пилипецької) сільської ради, знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0005, яка належить на праві власності ОСОБА_2

07.12.2021 на підставі заяви ОСОБА_2 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М. зареєстрував спадкову справу № 113/2021 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7

04.02.2022 КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради на замовлення позивачки виготовило технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , згідно якого будинок збудовано в 1933 році загальною площею 77,67 кв.м, житловою площею 44.42 кв.м. До складу домоволодіння включено літню кухню, сарай та вбиральню. Колишнім володільцем (власником) будинку зазначено померлого ОСОБА_7 , однак право власності на цей будинок в КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

16.02.2022 державний реєстратор Воловецької селищної ради Курах М.М. на підставі технічного паспорту № ТІ01:0771-5856-5583-4059, виготовленого 31.12.2021 ФОП ОСОБА_8 та виписки з по господарської книги № 427, виданої 23.12.2021 старостою села Ізки Пилипецької сільської ради, було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з такою актуальною інформацією на час розгляду справи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, житловий будинок загальною площею 105 кв. м житловою площею 64,6 кв. м, з складовими об`єкта нерухомого майна літня кухня Б, господарська будівля В. (номер запису права власності 46812731, час реєстрації 16.02.2022).

За змістом виписки з погосподарської книги вихідний № 427 від 23.12.2021 у Погосподарській книзі № 1 у с. Ізки за ОСОБА_1 закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 , вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою Ізки, АДРЕСА_3 . Зазначений будинок збудований у 1930-х роках, свідоцтво про право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалось.

Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виготовлений 30.12.2021 ФОП ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_1 містить такі документи:

- схему розташування будівель та споруд на вулиці без назви в АДРЕСА_1 із зазначенням зовнішніх розмірів житлової будівлі А, господарських будівель Б,В їх розмірів по зовнішньому периметру без зазначення кадастрового номера земельної ділянки, площі ділянки, яка обслуговує житловий будинок з господарськими будівлями;

- експлікація площ до схеми розташування будівель та споруд із зазначенням забудованих площ земельної ділянки, а саме усього під забудовою 194, під будівлею житлового будинку А 85, під господарськими будівлями, всього 109, зокрема літня кухня Б- 54, господарська будівля 55;

- план житлового одноповерхового будинку АДРЕСА_1 з експлікацією приміщень: коридор 7,4 кв. м, комора 5,7 кв.м, кухня 8,0 кв.м, три житлові кімнати площами 19,4; 15,00; 10,4 кв. м (всього житлової площі 44,8 кв. м ); всього допоміжної площі 21,1 кв.м і всього загальної площі приміщень у житловому будинку літери А 65,9 кв. м;

- плани першого і другого поверху та мансарди літньої кухні (літ. Б) - № 98, с. Ізки з експлікаціями приміщень: коридор 9,5 кв.м, санвузол 3,9 кв. м, кухня 12,7 кв.м житлова 12,2 кв.м (разом по першому поверху 38,3 кв. м, у тому числі: житлова площа 12 кв. м, допоміжна 26,1 кв. м); коридор 10,0 кв. м, санвузол 4,3 кв. м, житлова 13,4 кв. м, житлова 12,8 кв. м (разом по другому поверху 40,5 кв. м, у тому числі житлова площа 26,2 кв.м, допоміжна 14,3 кв.м); житлова 7,5 кв.м , житлова 18.7 кв.м (разом по третьому мансардному поверху 26,2 кв.м); Всього загальної площі приміщень літньої кухні літери Б 105 кв.м, у тому числі житлової 64,6 кв.м, допоміжної 40,4 кв. м;

- характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами із зазначенням видів будівельних матеріалів їх спорудження, зазначенням року спорудження житлового будинку А і господарської будівлі В 1930, без зазначення року спорудження літньої кухні Б;

- виписка з Погосподарської книги № 261 від 05.08.2021 за підписом старости с. Ізки Пилипецької сільської ради (зміст цього документу зазначено вище).

Технічний паспорт на будинок садибного типу, який виготовлений на замовлення позивача ОСОБА_2 04.02.2022 КП «Міжгірське БТІ» містить такі документи та відомості:

- технічну характеристику будинку, господарських будівель та споруд із описом конструктивних елементів та інжирного обладнання і зазначенням площ основи забудови та року спорудження : житловий будинок 98,9 кв.м -1933 рік; літня кухня 54 кв. м рік спорудження не зазначено; сарай 57,5 кв.м 1955 рік; вбиральня 1 кв.м 1970 рік;

- план житлового одноповерхового будинку з експлікацією площ (у кв. м): коридор 7,51; кладова 5,8 ; кухня 7,14; житлова кімната 10,27; житлова кімната 15,15; житлова кімната 19,0; ганок 12,8. Всього по будинку : загальна площа 77,67 кв.м; площа приміщень загального користування 64,87 кв.м ; житлова (основна) 44,42 кв.м; допоміжна 20,45 кв.м; літнє неопалюване приміщення 12,8 кв.м.

- Виписку з Погосподарської книги с. Ізки про те, що житловий будинок АДРЕСА_4 ) обліковувався за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . Померлий ОСОБА_7 був дійсно власником зазначеного житлового будинку, який розташований на ділянці площею 0,0565 га в с. Ізки за кадастровим номером :01:008:0005, яка обліковується за дочкою померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будинок збудований в 1933 році , свідоцтво про право власності на даний будинок не видавалось.

Згідно з постановою приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. від 22.06.2022 вих. № 25/02-31 відмовлено ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки на дане спадкове майно відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_7 на житловий будинок та наявна суперечлива інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна.

Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.11.2021 (справа № 302/1127/21) ОСОБА_2 було визначено додатковий строк один місяць з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 10. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.08.2022 поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження зазначеного рішення суду. Згідно з постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.11.2022 зазначене рішення скасовано і відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 .

У справі також встановлено, що будівля з найменуванням літня кухня загальною площею 105 кв.м, житловою площею 64,6 кв .м ( літера Б за змістом технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями, складеного ФОП ОСОБА_8 ) збудована самовільно (без відповідних дозвільних документів, будівельного паспорту, без надання і відведення земельної ділянки для будівництва) ОСОБА_1 і членами її сім`ї в 2013 році. Ця будівля, по суті, є житловим будинком і збудована на земельній ділянці, якою раніше володів і користувався ОСОБА_7 , і яка в подальшому, після смерті ОСОБА_7 була передана Ізківської сільською радою у власність ОСОБА_2 , зокрема в урочищі «Біля хати» за адресою АДРЕСА_1 і яка обліковується в Державному реєстрі речових прав нерухомого майна площею 0,0565 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером :01:008:0005 за адресою АДРЕСА_1 . На цій же земельній ділянці розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , збудований в 30-х роках ХХ ст. подружжям ОСОБА_7 і ОСОБА_6 (літера А за технічними паспортами, які складені ФОП ОСОБА_8 та КП «Міжгірське БТІ»).

Оцінивши встановлені обставини, зміст позовних вимог, подані в справу сторонами докази, доводи сторін і їх представників, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволення з огляду на таке обґрунтування.

Нормативно-правове обґрунтування висновку суду.

Цивільний кодекс України набрав чинності з 01.01.2004. З цієї ж дати втратив чинність ЦК Української РСР 1963 року. Згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України зазначений кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено :

- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (стаття 2);

- право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовим актами до набрання чинності цим Законом , визнаються державою (стаття 3);

- речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. (стаття 3 ч.3);

- будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (стаття 3 ч.4 );

- у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі( стаття 5 ч.1 абзац перший);

- якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону (стаття 5 ч.2);

- право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані (стаття 5 ч.3 абзац 1);

- відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. (стаття 12 ч.2);

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

2. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим (стаття 31).

Статтею 321 частинами 1, 2 ЦК України передбачено: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 152 Земельного кодексу України Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У відповідності до ч.1 статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Частина перша статті 386 ЦК України передбачає , що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

У відповідності до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З установлених обставин справи видно, що ні Ізківська сільська рада, ні правонаступник Пилипецька сільська рада не виносили рішень про визнання права власності на житловий будинок і господарські споруди в АДРЕСА_1 , не реєстрували це право. Зазначені органи місцевого самоврядування вели облік осіб, які володіли, користувались, проживали і були зареєстровані у відповідний період у зазначеному дворогосподарстві (будинковолодінні).

Суд визнає, що належним відповідачем у справі є ОСОБА_1 , бо саме вона зареєстрована власником нерухомого майна, що є предметом спору, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 і це право оспорюється позивачем.

З установлених обставин видно, що ОСОБА_1 проживала в будинку АДРЕСА_1 , який збудувало подружжя ОСОБА_13 і ОСОБА_14 під час шлюбу в 1933 році за згодою володільців будинку як родич з кінця 60 років ХХ ст. ОСОБА_1 в подальшому була зареєстрована в цьому будинку з членами сім`ї. У 80 роках з сім`єю виїжджала на певний тривалий період на роботу в Полтавську область, а потім знову повернулась на постійне проживання в с. Ізки і обліковувалась за адресою будинку АДРЕСА_1 з членами сім`ї .

Суд вважає, що ОСОБА_1 оформила та зареєструвала право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з порушенням вимог закону. Зокрема, документи та відомості в них, які були надані відповідачкою державному реєстратору для здійснення державної реєстрації зазначеного будинку, містять недостовірну інформацію та не відповідають фактичним обставинам і видані з порушенням вимог закону.

Це полягає в такому.

Виписки з Погосподарської книги № 261 від 05.08.2021, № 427 від 23.12.2021 складені і видані старостою с. Ізки ОСОБА_15 від імені виконкому Пилипецької сільської ради не відповідають змісту записів в цій Погосподарській книзі щодо забудовника цього житлового будинку та осіб, які були зареєстровані і проживали в ньому. Зокрема те, що забудовником будинку було подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , які до їх смерті обліковувались як власники (володільці) цього житла, тому запис у виписці про те, що ОСОБА_1 є власником житла не відповідає дійсності, бо на час спорудження цього житлового будинку ОСОБА_1 не була народженою, після смерті ОСОБА_7 і ОСОБА_6 відповідачка ОСОБА_1 не оформляла спадкових справ, на неї не складались заповіти, не видавались свідоцтва про право власності. У виписках також міститься неправдива інформація про те, що будинок розташований на земельній ділянці площею 4,2 га в с. Ізки. Натомість з установлених обставин видно, що зазначена земельна ділянка обліковувалась в сільській раді за ОСОБА_1 і членами її сім`ї як земельна частка (пай), тобто як землі для товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_1 під час розгляду справи визнала зазначену обставину, однак не надала жодного документу про право власності чи користування на земельну ділянку площею 4,2 га (сертифікат, державний акт, відповідне рішення Ізківської чи Пилипецької сільської ради, договрі оренди, документація із землеустрою тощо).

У судовому засіданні староста села Ізки ОСОБА_15 повідомив, що зазначену вище виписку з Погосподарської книги видав помилково, зі слів ОСОБА_16 . Ця виписка також не містить жодного погодження виконкому Пилипецької сільської ради. Окрім цього, ОСОБА_15 повідомив, що достовірні відомості щодо домоволодіння в АДРЕСА_1 зазначені ним у виписці з Погосподарської книги від 01.10.2021 за № 319 за змістом якої, житловий будинок АДРЕСА_4 ) обліковувався за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ; померлий ОСОБА_7 дійсно був власником житлового будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0.0565 га в с. Ізки з кадастровим номером :01:008:0005, яка обліковується за дочкою померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зазначений будинок побудований у 1933 році, свідоцтво про право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалось (т.1 а.с.40). Ззанчені відомості також відповідають змісту довідки Ізківської сільської ради № 510 від 01.06.2016, яка складена і підписана сільським головою ОСОБА_15 і секретарем цієї ради ОСОБА_17 (т. 1 , а.с. 21).

У справі встановлено , що житловий будинок АДРЕСА_1 і господарські будівлі (сарай, вбиральня), які були збудовані подружжям ОСОБА_4 і обліковувались за ними за змістом записів в Погосподарьскій книзі села Ізки протягом їх життя, знаходяться на земельній ділянці в урочищі «Біля хати», якою володіли та користувались подружжя ОСОБА_4 протягом свого життя і яка обліковувалась за ними як колгоспниками до 1992 року і після за обліком, який був установлений у відповідні періоди. Після смерті ОСОБА_7 зазначена земельна ділянка була передана в 1995 році Ізківською сільскою радою у власність ОСОБА_2 (доньки подружжя ОСОБА_7 ) і у подальшому було зареєстровано цю земельну ділянку площею 0,0565 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд з присвоєнням кадастрового номера :01:008:0006 та реєстрацією цього нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав нерухомого майна та їх обтяжень ( необхідні реквізити та право установчі документи зазначені вище в розділі «Встановлені обставини справи»).

Отже, державний реєстратор Воловецької селищної ради Курах М.М. здійснив державну реєстрацію права власності спірного житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі недостовірної інформації. Зокрема, державний реєстратор допустив неналежне виконання вимог закону № 1952 ІУ від 01.07.2004, а саме положень статті 12 ч.2, статті 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", бо не перевірив зазначені відомості, а також не звернув уваги на те, що виписка з погосподарської книги має бути підписана (погоджена) сільським головою відповідної ради, а не старостою села.

Окрім цього, державний реєстратор вніс неправильні відомості в Державний реєстр речових прав нерухомого майна та їх обтяжень щодо опису об`єкта нерухомого майна. Зокрема, в розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» житловий будинок АДРЕСА_1 зазначено неправильно загальну та житлову площі цього будинку, а саме: замість загальної площі 65,9 кв.м, зазначено площу 105 кв.м, замість житлової площі 44,8 кв.м, зазначено 64,6 кв.м (т.1 а.с. 60, с. 4 технічного паспорта, складеного ФОП ОСОБА_8 ) По суті держаний реєстратор вніс відомості про опис об`єкта нерухомого майна в державний реєстр щодо будинку АДРЕСА_1 з експлікації площ приміщення літньої кухні, яка споруджена самовільно на земельній ділянці, що належить ОСОБА_2 на праві власності, без погодження ОСОБА_2 , орієнтовно в 2013 році, тобто без дозвільних документів.

Реєстрація об`єкта самовільно збудованого об`єкта нерухомого майна в 2013 році, яке зазначене відповідачем як літня кухня, що за описом та технічними характеристиками, а також за цільовим призначення використовується членами сім`ї ОСОБА_1 фактично як житлове приміщення (будинок) є неприпустимим, бо таке порушує права сторони позивача на належне володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, на які й самовільно споруджено зазначену будівлю.

Суд дійшов переконання, що прав власності позивача в частині належного володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою грубо порушені відповідачем. Це право підлягає захисту шляхом застосування положень статей 41 Конституції України, 153 ч.1 , 152 ч.3 пункти: а, б, д ЗК України, тобто шляхом визнання права позивача на належне володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за відповідачкою.

Суд дійшов переконання, що вимоги позивачки про визнання на нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі положень спадкування не можуть бути задоволенні з огляду на таке.

Рішенням суду позивачці відмовлено в надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 (батька). Визнання права на зазначене майно по спадкуванню за законом на підставі чинного на час виникнення спадкових відносин ЦК УРСР суд визнає передчасним, бо в справу подано сторонами суперечливі докази в частині житлового будинку і наявних господарських споруд, які обліковуються як єдине домоволодіння щодо технічної характеристики (опису об`єкта) за змістом технічних паспортів, які складались різними суб`єктами з питань інвентаризації нерухомого майна. У цих паспортах зафіксовані суттєві розбіжності. Також має місце неналежна фіксація земельної ділянки, яка є зареєстрована за власником земельної ділянки позивачем і яка зазначена у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як така, на якій розміщено спірне майно житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач не подав у справу висновок судової будівельно-технічної експертизи щодо технічної характеристики житлового будинку і господарських споруд із планом їх розміщення на земельній ділянці, яка зареєстрована в установленому порядку, а також не заявив клопотання про це.

Окрім цього, позивач за вимогами про визнання права власності по спадкуванню обрав неналежний спосіб захисту з огляду на те, що спірне майно було зареєстроване за відповідачем неправомірно. У постанові КЦС ВС від 10.07.2023 (справа № 757/11526/19-ц) зроблено правовий висновок, за яким захист прав спадкоємця здійснюється не шляхом визнання права власності, шляхом витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикація).

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про повну відмову в задоволення позовних вимог з огляду на вищезазначене обґрунтування щодо установлення судом неправомірності набуття права власності та реєстрації цього права за відповідачем. Покликання представника відповідача, що спірне домоволодіння має врегульовуватися за правилами оформлення права власності колгоспного двору, суд відхиляє як надумані. Адже сторона відповідача з цього приводу не подала жодного належного документа про те, що відповідачка та члени її сім`ї були членами колгоспного двору за адресою дворогосподарства АДРЕСА_1 . Посилання представника відповідача на відмітки в записах по господарського обліку, який вівся Ізківської сільською радою, у виді «колгоспна» суспільна група не є належним доказом того, що це дворогосподарство було зареєстроване у відповідний період як колгоспний двір з участю відповідача та членів його сім`ї. Окрім цього, починаючи з 90-х років ХХ ст. в погосподарських записах зазначене дворогосподарство обліковувалось Ізківської сільською радою з відміткою «робітнича суспільна група». Натомість норми закону про майно колгоспного двору (статті 112, 120-126 ЦК УРСР) втратили чинність на підставі закону № 3718 від 16.12.1993 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям закону «Про власність», починаючи з 06.01.1994. З дати набрання чинності Цивільним кодексом України втратив чинність і закон «Про власність», тобто з 01.01.2004.

Судові витрати у виді судового збору, згідно з положеннями статті 141 ч.1 ЦПК України підлягають частковому задоволенню пропорційно змісту задоволених позовних вимог з огляду на такий розрахунок. Ціною позову у позовній заяві зазначено 212440 гривень 30 коп. Позивач сплатив за дві позовні вимоги судовий збір у розмірі 3116 гривень 80 коп. Натомість сума 212440,30 гривень є оціночною інвентарною вартістю домоволодіння в АДРЕСА_1 (старий житловий будинок) набуття та реєстрація права власності на який визнано судом неправомірним. Ця сума підтверджена відповідною оціночною довідкою.

Отже, сума судового збору, яка підлягає поверненню позивачу відповідачем, становить відповідно до ставки, передбаченої законом «Про судовий збір» (1% до задоволеної ціни позову), - 2124 гривні 40 коп., решта сплачених судових витрат у виді судового збору покладаються на позивача і поверненню не підлягають.

Керуючись статтями 261, 262, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними і скасувати: рішення державного реєстратора Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області Курах М.М. за індексним номером 63571099 від 21.02.2022 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, а також запис права власності за № 46812731 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 2124 гривень 40 коп. з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_5 ), РНОКПП НОМЕР_3 .

Відмовити ОСОБА_2 в стягненні решти судових витрат у виді судового збору.

Копію рішення надіслати для відома в Пилипецьку сільську раду для відома.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 28.07.2023 року.

Суддя: В. П. Кривка