Справа № 357/4785/23
Провадження № 2/357/1682/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2023 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 25.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі № 6896, відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в березні 2023 року дізналася про проведення щодо неї виконавчих дій у межах виконавчого провадження ВП №66141189 від 20.07.2023 року, приватним виконавцем м.Києва Овсієнко А.В., щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Банк Форвард», заборгованості за кредитним договором № 92797337 від 29.10.2011. Зазначене ВП відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса від 25.06.2021 року.

Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., є таким, що не підлягає виконанню, так як вчинений нотаріусом на борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі якого складено виконавчий напис, з 22.02.2017 визнаний в судовому порядку нечинним. Також позивач стверджує, що письмову вимогу від відповідача, третьої особи вона не отримувала. Крім того, нарахована до стягнення сума боргу є спірною, здійснена поза межами строку кредитування, тому нотаріус повинен був відмовити стягувачу у видачі такого виконавчого напису.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження та ухвалою суду від 24.04.2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Буждиганчук Євдокії Юріївни, зареєстрованого в реєстрі за № 6896 від 25.06.2021 року.

12.05.2023 року засобами електронного зв`язку представник АТ «Банк Форвард» направив суду пояснення по справі (а.с.47-50), в яких зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 перевірено подачу відповідачем - AT «Банк Форвард» на обґрунтування вимог повного пакету документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Одночасно зазначили, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач не надає, відповідних доказів на підтвердження своїх тверджень, зокрема контррозрахунку заборгованості. Між ПАТ «Банк Форвард» та позивачем було укладено кредитний договір шляхом підписання оферти та паспорту споживчого кредиту. При цьому кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч. 1ст. 634 ЦК України шляхом приєднання. Договір укладений в простій письмовій формі, оскільки обов`язкове його нотаріальне посвідчення не вимагається чинним законодавством України. За виконавчим написом нотаріуса з позивача було стягнуто розмір заборгованості за договором та розрахунок цьго боргу був вчинений у відповідності до умов кредитного договору, підтверджений випискою з рахунку позивача відкритого в AT «Банк Форвард», із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості за кредитним договором, яку було надано приватному нотаріусу. Відповідач зазначає, що позивачем в обґрунтування своїх вимог не надано доказів на спростування факту заборгованості за кредитним договором, контррозрахунку.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 25.07.2023 року представник позивача Охріменко Д.В. подав суду клопотання про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримано, та на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідач АТ «Банк Форвард» не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду письмові пояснення по справі.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подала.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., вчинено виконавчий напис, який було зареєстровано в реєстрі за № 6896, про стягнення боргу з ОСОБА_1 , як боржника за кредитним договором № 92797337 від 29.10.2011 року, укладеним з ПАТ «Банк Руський Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

Отже, за вказаним виконавчим написом було запропоновано задовольнити вимоги АТ «Банк Форвард», та стягнути з боржника за період з 25.08.2019 р. по 24.09.2019 р. включно, суму у розмірі: 28357,41 грн., в тому числі: 22361,45 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 4645,96 грн. - заборгованість по процентам; 1350 грн. - плата за пропуск мінімальних платежів; стягнуто плати зі стягувача за вчинення цього виконавчого напису- 1100,00 грн. Загальна заборгованість ОСОБА_1 , становить 29457,41 грн. (а.с.5).

Суд звертає увагу, що борг нараховано і стягнено за один місяць.

Встановлено, що даний виконавчий напис було вчинено на підставі порушень умов кредитного договору № 92797337, укладеного 29.10.2011 року між ПАТ «Банк Руський Стандарт», за умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні, на умовах, викладених в Заяві (а.с.6,7).

Встановлено, що 20.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66141189 з примусового виконання виконавчого напису № 6896 вчиненого 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором № 92797337 від 29.10.2011 року в сумі 29457,41 грн. (а.с.9,10).

Також 20.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника (а.с.11,12, 13,14).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р., встановлено, що для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за кредитними договорами, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суду не надано доказів, що стягувачем та нотаріусом було дотримано вимоги необхідні для вчинення виконавчого напису.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Так, в постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція було висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такого боргу, а також, враховуючи той факт, що заборгованість виникла за 1 місяць 2019 року на підставі договору, який діяв з жовтня 2011 року.

Суду не надано відповідачем доказів тому, що приватному нотаріусу КМНО Буждиганчук Є.Ю., для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані: - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, повідомлення боржника про борг.

Як встановлено судом, наявна в матеріалах цивільної справи копія Заяви про відкриття поточного рахунку, свідчить про те, що кредитний договір № 92797337 від 29.10.2011 року, був укладений в простій письмовій формі і такий договір не посвідчувався нотаріально, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом. Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 березня 2020 року по справі №757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі №158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року по справі №172/1652/18.

Суду не надано доказів тому, що боржник ОСОБА_1 була повідомлена за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань з пропозицією ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.

Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, крім того виконавчий напис вчинено відносно не посвідченого нотаріально кредитного договору, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з АТ «Банк Форвард» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по відшкодуванню суми судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 1610,40 грн., (1073,60 грн. - за подачу позовної заяви та 536,80 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 81, 89,141, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 6896 вчинений 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором № 92797337 від 29.10.2011 року в сумі 29457,41 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» / Код , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105/ на користь ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_1 /:

- 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 копійок) - кошти по сплаті судового збору.

- 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень, 80 копійок) - судового збору, сплаченого при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.07.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола