Березівський районний суд Одеської області
27.07.2023
Справа № 494/1093/23
Провадження № 2/494/371/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив звільнити позивача від сплати судового збору та визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання про звільнення її від сплати судового збору, було мотивовано тим, що згідно відомостей з ДРФО-платників податків позивачка не мала взагалі доходу за 2022 рік.

Ухвалою судді Березівського районного суду від 22.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання ним копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Зокрема, судом було зазначено, що позивач при зверненні до суду із своїм позовом має сплатити судовий збір за заявлені неї вимоги майнового характеру в загальній сумі 2684,00 грн. та уточнити позовні вимоги через суперечності в мотивувальній і прохальній частинах позовної заяви.

На виконання вказаної ухвали суду представник позивача 30.06.2023 подав до суду клопотання про усунення недоліків, в якому просив повторно про звільнення позивача від сплати судового збору.

Вказане повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору представник позивача обґрунтовував тим, що відповідно до відомостей з ДРФО платників податків, позивач не мала взагалі доходу за 2022 рік та станом на 27.06.2023 року остання не мала також доходів і в 2023 році.

Дослідивши матеріали вказаного клопотання про звільнення від сплати судового збору, суддя вважає, що у її задоволенні слід відмовити з огляду на таке.

Зокрема, суд звертає увагу позивача та його представника на наступну правову позицію.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Правовий аналіз вищезазначених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктивних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може звільнити від сплати судового збору.

У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядженняними беззначного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

За змістом статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням наведеної практики ЄСПЛ, основною підставою для звільнення особи від сплати судового збору (крім осіб, які звільненні від такої сплати в силу вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір») є скрутний майновий стан, який особа повинна довести належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року, постановленій у справі №369/15742/18 (провадження №61-1640ск21).

Водночас, подаючи до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, представник позивача на підтвердження тяжкого матеріального стану позивача надав лише відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 -2023 року.

Однак, наданий представником позивача документ не є достатнім доказом на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким би беззаперечно доводився факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містять повної інформації про майновий стан позивача, а остання може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб і для сплати судового збору

Зокрема, представником позивача не надано суду доказів того, що позивач не має жодного рухомого чи не рухомого майна, коштів на рахунках в банках або в інших фінансових установах, або ж навпаки отримує соціальну допомогу, бо не має жодного доходу, у зв`язку із чим не має засобів для існування.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду її позовної заяви.

У відповідності до положень ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Отже, оскільки позивачем не виконано в повній мірі вимоги суду у строк встановлений судом, а саме не сплачено судовий збір у вищевказаному розмірі, а повторно подане представником клопотання про звільнення від сплати судового збору судом залишено без задоволення, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 необхідно вважати неподаним та повернути останній.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на спадщину за законом.

Позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на спадщину за законом вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Панчишин А.Ю.