Ухвала

26 липня 2023 року

м. Київ

справа № 754/16388/19

провадження № 61-1012св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в якому просив солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь суму боргу та 3 % річних у розмірі 5 955 435,19 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 2 265 653,60 грн, що в еквіваленті становить 86 800,00 доларів США, та 3 % річних від простроченої суми за період із 16 листопада 2016 року до 08 листопада 2021 року

у розмірі 338 730,73 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4 , залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_5 , задоволено частково, рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 08 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов

ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15 січня 2013 року у розмірі 160 716,53 грн. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року скасовано

в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та 3 % річних. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 2 265 653,60 грн, що

в еквіваленті становить 86 800,00 доларів США, залишено в силі.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року

в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних змінено, зменшено суму 3 % річних, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 338 730,73 грн до 202 209,49 грн.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

У червні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики та 3 % річних.

Заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтована тим, що під час прийняття постанови від 05 квітня 2023 року суд касаційної інстанції ухвалив рішення про стягнення боргу за договором позики у розмірі 2 265 653,60 грн, що в еквіваленті становить 86 800,00 доларів США, проте, враховуючи значний проміжок часу між прийняттям рішення судом першої інстанції (08 листопада 2021 року) та ухваленням касаційним судом постанови (05 квітня 2023 року), зріс курс іноземної валюти до національної валюти України, у зв`язку з чим виникла необхідність в ухваленні додаткового рішення для вирішення питання визначення точної грошової суми, присудженої до стягнення.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази

і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 270 ЦПК України за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом може бути винесено додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 2 265 653,60 грн, що

в еквіваленті становить 86 800,00 доларів США, та 3 % річних у розмірі

338 730,73 грн. У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовлено.

За результатами апеляційного перегляду справи № 754/16388/19 рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року скасовано та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15 січня 2013 року у розмірі 160 716,53 грн. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

За результатами касаційного перегляду справи № 754/16388/19 в частині вирішення вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за договором позики Верховний Суд постанову суду апеляційної інстанції скасував та залишив в цій частині рішення суду першої інстанції.

Отже, Верховний Суд постановою від 05 квітня 2023 року скасував постанову апеляційного суду та залишив в силі рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у розмірі 2 265 653,60 грн, що в еквіваленті становить 86 800,00 доларів США.

Вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення по суті зводяться до зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції, тобто до постановлення судом касаційної інстанції іншого рішення ніж те, яке постановлено 05 квітня 2023 року, а тому такі вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення суперечать положенням частини третьої статті 419 ЦПК України про остаточність постанови суду касаційної інстанції та положенням статті 270 ЦПК України щодо процесуальної мети додаткового судового рішення.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про ухвалення у справі додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заявиОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко