Справа № 214/6880/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

21 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попкової Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Німець Ю.С. ,

представника третьої особи - Іванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/6880/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах та на захист прав неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

Представники:

від позивача - адвокат Німець Ю.С.,

від третьої особи - ОСОБА_5 , Іванова О.В. ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , діючи в інтересах та на захист прав неповнолітньої ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовною заявою 15 грудня 2022 року, в якій просила суд: позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_3 , призначивши її піклувальником дитини; стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць; судові витрати покласти на відповідача.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_3 по лінії матері. Їх спільна мати ОСОБА_7 , в той час як батьки різні. Батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , з яким їх мати ОСОБА_7 перебувала в шлюбі, офіційно зареєстрованому у 2009 році. У 2012 році їх мати померла. Останні 9 років батько ОСОБА_3 не проявляє жодного інтересу до життя, навчання доньки, яка після смерті матері залишилась проживати у їхніх бабусь, не приймає участі у її вихованні, матеріальному забезпеченні, не спілкується з нею. Протягом усього часу після смерті їх матері, ОСОБА_4 жодного разу не сплатив аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , йому просто байдужа доля його дитини. Наскільки позивачеві відомо, за останніми даними ОСОБА_4 перебуває на території Російської Федерації та наміру повертатись до України не має. За адресою реєстрації він не мешкає з 2013 року. Наразі неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 як старшою сестрою, та бабусею по лінії матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вони з бабусею забезпечують ОСОБА_3 усім необхідним, дівчинка навчається у Криворізькій гімназії №72 КМР. У силу похилого віку бабусі складно опікуватись онукою, тому практично увесь тягар утримання ОСОБА_3 взяла на себе ОСОБА_1 , маючи намір стати її піклувальником у подальшому. Об`єктивна потреба у встановленні піклування обумовлена необхідністю захисту прав та інтересів молодшої неповнолітньої сестри, здійснення представницьких функцій ОСОБА_3 задля оформлення нею паспортних документів, документів щодо здобуття освіти, вільного перетинання кордону України, що є особливо актуальним в умовах введеного в Україні воєнного стану. Зважаючи на вищенаведене, на переконання позивача, ОСОБА_4 , свідомо самоусунувшись від виховання, утримання доньки ОСОБА_3 фактично з 2013 року, втратив з донькою будь-який психоемоційний зв`язок, а, зважаючи на його байдужість до життя та майбутнього дитини, не повинен мати щодо неї жодних прав, адже наявність юридичного зв`язку з дитиною за відсутності фактичного зв`язку і піклування у майбутньому може надати йому у майбутньому незаслужені майнові права на утримання від дитини, отримання різного роду пільги та допомоги, право на спадкування тощо. Можливість отримання таких благ та гарантій відповідачем у майбутньому, з урахуванням повного ігнорування ним батьківських обов`язків, з морально-етичної точки зору є безпідставним. З огляду на це, з метою найбільш повноцінного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів ОСОБА_3 , позивач, будучи її рідною сестрою та маючи законне право звернутися до суду в інтересах сестри, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні неповнолітньої ОСОБА_3 із стягненням з нього аліментів на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 10 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та початком підготовчого провадження (а.с.25).

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивача про допит свідків, заслухання думки неповнолітньої ОСОБА_3 в порядку ст.171 СК України (п.24 протоколу с/з, а.с.41-зворот).

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням до судового розгляду по суті (а.с.48).

10 квітня 2023 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчого комітету Саксаганської районної місті ради, представленого органом опіки та піклування, Іванової О.В. на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви (а.с.55-56). Так, заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення піклування над неповнолітньою ОСОБА_3 , призначення позивача піклувальником дитини, представник зауважила, що такі вимоги є передчасними. Питання встановлення піклування та призначення піклувальника належить до компетенції служби у справах дітей та здійснюється у позасудовому порядку після надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Лише після встановлення дитині цього статусу, відповідно до п.35 Порядку №866 від 24 вересня 2008 року районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживають вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Відповідно до п. 40 Порядку, особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, звертається із заявою до служби у справах дітей за місцем свого проживання та подає документи за встановленим переліком, який є вичерпним. Відповідно до п. п. 42, 43, 44 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у п.40 цього Порядку. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка. Рішення про встановлення опіки, піклування приймається у місячний строк після подання заяви і документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку. Таким чином, до вирішення питання позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні неповнолітньої ОСОБА_3 у судовому порядку, вимога про встановлення над нею піклування та призначення піклувальника є передчасною.

Ухвалою суду від 19 липня 2023 року за заявою позивача ОСОБА_1 від 12 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах та на захист прав неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 залишено без розгляду в частині вимог про встановлення піклування. Розгляд цивільної справи №214/6880/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах та на захист прав неповнолітньої ОСОБА_3 , в іншій частині пред`явлених позовних вимог продовжено в загальному порядку (а.с.57, 98-99).

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження по справі не вживались.

Присутні в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Німець Ю.С. позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав та стягнення аліментів підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом публікації оголошень на сайті Судова влада в порядку ст.128 ЦПК України. Заяв про відкладення судового засідання, відзиву чи заяв про надання додаткового часу для подання відзиву, від відповідача на адресу суду не надходило.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, який стосується захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, в інтересах якої безпосередньо пред`явлено позов, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання ним відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчого комітету Саксаганської районної місті ради, представленого органом опіки та піклування, Іванова О.В. при вирішенні спору покладалась на розсуд суду враховуючи висновок, наданий органом опіки та піклування щодо розв`язання спору. Однак, зважаючи на дійсні обставини справи, виходячи з морально-етичних засад та задля захисту інтересів неповнолітньої ОСОБА_3 , яка залишилась як без материнського піклування, так і піклування з боку батька, не заперечувала проти позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав та стягнення з нього аліментів.

Допитаний судом як свідок ОСОБА_10 суду показав, що ОСОБА_3 - його племінниця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Із ОСОБА_4 він знайомий, знає його як чоловіка його рідної сестри ОСОБА_11 , яка померла у 2012 році. Незадовго після смерті ОСОБА_11 , у 2013 році він виїхав з квартири за адресою: АДРЕСА_1 та переїхав мешкати в інше житло, а згодом взагалі зник. З донькою ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_11 він спочатку спілкувався зрідка по телефону, а з 2016 року спілкування практично припинив, жодного інтересу до неї не проявляв, матеріально не утримував, участі в її вихованні не приймав. Фактично вихованням ОСОБА_3 , її матеріальним забезпеченням займаються її бабуся ОСОБА_12 та старша сестра по лінії матері - ОСОБА_1 .

Будучи допитаною як свідок, ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_3 - її онука, яка мешкає разом з нею та старшою онукою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 - її зять, який не проживає у вказаній квартирі з 2013 року, з`їхавши звідки незадовго після смерті її доньки ОСОБА_11 - матері її онучок. До червня 2013 року ОСОБА_3 проживала з нею, а потім ОСОБА_4 відвіз дитину до своєї матері у м. Балаклея Харківської області, де вона мешкала до жовтня 2022 року. З жовтня 2022 року онука мешкає з нею. Їй не відомо, чи спілкується наразі ОСОБА_4 з донькою по телефону, однак підтвердила, що з жовтня 2022 року на зв`язок він припинив виходити, матеріальної допомоги на утримання не надає. Дійсне місцезнаходження відповідача їй не відоме.

Вислухана в судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування в порядку ст.171 СК України та з дотриманням ст.12.1 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, неповнолітня ОСОБА_3 суду пояснила, що вона мешкає разом зі своєю старшою сестрою ОСОБА_1 та бабусею по лінії матері ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2022 року. До того часу з 2013 року вона мешкала у м. Балаклея Харківської області разом з бабусею по лінії батька ОСОБА_13 та прабабусею ОСОБА_14 . Востаннє батька ОСОБА_4 вона бачила, коли їй було 4 роки. Після смерті матері ОСОБА_11 у 2012 році, він її привіз до бабусі у м. Балаклея Харківської області, після чого поїхав. Іноді він їй телефонував та вітав з днем народження. Востаннє він їй телефонував з привітаннями з днем народження у 2022 році. Матеріальної допомоги батько їй ніколи не надав та наразі не надає. Дійсне місцезнаходження батька їй не відоме, припускає, що він знаходиться в Росії, більше нічого їй не відомо. Не заперечує проти позбавлення її батька ОСОБА_4 батьківських прав та хоче, аби в подальшому її піклувальником була її старша сестра ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши покази свідків, думку неповнолітньої ОСОБА_3 , надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , що слідує зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 серпня 1998 року (а.с.11).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що слідує зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 12 грудня 2013 року (а.с.12).

На момент народження ОСОБА_3 її батьки в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебували, однак ОСОБА_4 своє батьківство у відношенні дитини визнав. Свої стосунки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 офіційно оформили 10 жовтня 2009 року, уклавши шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №492 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 2009 року, а.с.13).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є неповнорідними сестрами по лінії матері - ОСОБА_7 , оскільки їх батьки є різними.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 03 грудня 2012 року (а.с.14). Після її смерті на той час малолітня ОСОБА_3 спочатку проживала з бабусею батька ОСОБА_4 , до якої він її привіз у 2013 році у м. Балаклея Харківської області, а з жовтня 2022 року, вже будучи неповнолітньою, ОСОБА_3 переїхала мешкати до бабусі по лінії матері ОСОБА_12 та старшої сестри ОСОБА_1 , з якими мешкає дотепер за адресою: АДРЕСА_1 . Неповнолітня ОСОБА_3 значиться зареєстрованою за вказаною адресою. Вказані обставини підтвердили також допитані судом як свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , покази яких узгоджуються із встановленими судом обставинами за наявними письмовими доказами, та з урахуванням свідчень неповнолітньої ОСОБА_3 .

За даними КОМ ДІС НОВА КОМ відповідно до довідки №2 від 19 вересня 2022 року (а.с.15) та Реєстру Криворізької територіальної громади, її батько ОСОБА_4 також зареєстрований в цьому приміщенні, яке належить ОСОБА_12 , однак фактично там не проживає з 2013 року, підтвердженням чому є акт від 08 листопада 2022 року, засвідчений ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.17).

Відповідно до довідки №330 від 11 листопада 2022 року (а.с.18), неповнолітня ОСОБА_3 навчається у Криворізькій гімназії №72 КМР з 10 жовтня 2022 року. Батько ОСОБА_4 участі у її вихованні та навчанні не приймає, навчальний заклад не відвідував.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 , діючи в інтересах та на захист неповнолітньої сестри ОСОБА_3 , вказувала, що фактично після смерті їх матері у 2012 році, починаючи з 2013 року ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків у відношенні доньки ОСОБА_3 . Він не приймає участі у вихованні доньки, матеріальному забезпеченні, навчанні та загальному розвиткові. Така поведінка відповідача є винною, свідомою та свідчить про відсутність інтересу до життя доньки, незацікавленості її долею та майбутнім.

Встановлені судом обставини, що підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд дійсно розцінює як свідчення незацікавленості відповідача життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім його неповнолітньої дитини, фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування їх виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

Як слідує з положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п.15, п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Згідно з висновком виконкому Саксаганської районної у місті ради №10/0.2.01-18-1009 від 13 березня 2023 року (а.с.39-40), при вирішенні спору щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав орган опіки та піклування покладається на розсуд суду зважаючи на неможливість з`ясування позиції ОСОБА_4 з цього приводу. За даними правоохоронних органів, останнім відомим місцем перебування ОСОБА_4 є м. Ахангельськ Російська Федерація. При цьому зазначено, що за інформацією з навчального закладу, батько не бере участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , не спілкується з нею. Рідна її сестра - ОСОБА_1 систематично відвідує навчальний заклад, прислухається до порад педагогів, класного керівника та приділяє належну увагу ОСОБА_3. За інформацією з медичного закладу КНП «Центр ПМСД №4», ОСОБА_3 уклала декларацію з лікарем та перебуває під наглядом з 2022 року, на прийом зверталась лише зі своєю сестрою ОСОБА_1 , яка виконує усі рекомендації лікарів.

У контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Так, враховуючи наведені обставини, позицію органу опіки та піклування, викладену у висновку, думку заслуханої судом ОСОБА_3 , яка не заперечувала проти позбавлення її батька батьківських прав, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з його боку піклування про фізичний і духовний розвиток доньки ОСОБА_3 , здоров`я, не прийняття участі в її вихованні, навчанні, незацікавленість у належному створенні умов для її існування з огляду на ненадання жодної матеріальної допомоги. При цьому, така поведінка відповідача є винною та свідомою, триваючою з 2013 року. Судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього доньки.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав в даному випадку є доречним, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення №46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». На переконання суду, застосування такого заходу забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни його поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав з переосмисленням його ставлення до дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як слідує з положень ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Оскільки відповідач є фізично здоровою особою в працездатному віці, має можливість та зобов`язаний утримувати свою доньку, не дивлячись на свідому відмову від неї, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття - на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина. Правові підстави для стягнення аліментів на користь саме ОСОБА_1 у даному випадку відсутні, оскільки позивач ще не набула статусу піклувальника ОСОБА_3 , який вона вправі отримати після проходження визначеної законом процедури. Оскільки вимога в цій частині є передчасною, тому позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково.

Разом з тим, не зазначення ОСОБА_1 у даному судовому рішенні стягувачем аліментів не позбавляє її права на звернення до суду із відповідною заявою в порядку виконання рішення щодо визначення стягувача як сторони виконавчого провадження та /або його заміни.

Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.14 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» за пред`явлення позову в інтересах та захист малолітньої дитини, а тому керуючись ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1 984 грн. 80 коп. (одночасне заявлення двох вимог - за ставками судового збору, що діяли на момент звернення до суду, тобто 992,40 грн. * 2).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 258-259, 263-265, 274 ч.4, ст.ст.280-284, 287, 354, 355, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах та на захист прав неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття - на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або піклувальника.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1984 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного тексту не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач, її представник та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Адвокат Німець Юлія Станіславівна, адреса робочого місця: АДРЕСА_2 , інші відомості відсутні.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки та піклування, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд.32.

Повне заочне рішення складене 28 липня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко