Справа № 405/5262/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

31.07.2023 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік 2018» про захист прав споживача

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 вернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік 2018» про захист прав споживача, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік 2018» на свою користь суму попередньої оплати у розмірі 4 100 грн., суму комісії банку у розмірі 3 грн., та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Одночасно зі зверненням в суд з позовною заявою, від представника позивача по вказаній справі надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 4103 грн., що знаходяться у Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік 2018» на рахунку НОМЕР_1 відкритому у Філії - Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, вважаю за необхідне повернути вказану заяву заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6)пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру.

Всупереч вимогам ч. 6 ст. 151 ЦПК України заявником не додані докази сплати судового збору.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, заявником не сплачено судовий збір із посиланням на положення Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів" підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п`ятої Закону N 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об`єктів справляння судового збору.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного суду України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-185цс17.

В п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" зазначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Із системного аналізу статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", яка передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, вбачається, що від сплати судового збору звільняються споживачі за подання саме позовної заяви, а не за подання будь-якої іншої заяви, зокрема, заяви про забезпечення позову.

Отже, пільга щодо звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами відповідно до статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється на подання заяви про забезпечення позову. Тому, у заявника про забезпечення позову є обов`язок щодо сплати судового збору за подання такої заяви.

Таким чином, ОСОБА_1 має обов`язок щодо сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", а у зв`язку з тим, що до заяви про забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, як то передбачено ч. 6 ст. 151 ЦПК України, тому зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову повернути заявнику, оскільки її подано з порушенням ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 154 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік 2018» про захист прав споживача, - повернути позивачу ОСОБА_1 , на підставі ч.10 ст.153 ЦПК України для виконання вимог ч.6 ст. 151 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко