Справа № 188/393/22
Провадження № 2/188/74/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Могиленко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансове управління активами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Петропавлівський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансове управління активами» (далі відповідач, стягувач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Петропавлівський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі третя особа державний виконавець) про визнання виконавчого напису приватного таким, що не підлягає виконанню.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 21.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною був вчинений виконавчий напис № 20170, яким стягується з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 949,13 грн.

14.04.2022 старшим державним виконавцем Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сєровою Катериною Миколаївною відкрито виконавче провадження № 68796155 з примусового виконання виконавчого напису № 20170 від 21.12.2021, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна.

Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню з таких підстав.

Про існування відповідача позивачу не було відомо, жодних правовідносин, визначених ст.ст. 11, 509 ЦК України, з відповідачем у нього не було і немає, тому вважає вчинений нотаріусом виконавчий напис незаконним, оскільки не може підтверджувати наявність заборгованості і, тим більше, її безспірність.

Заборгованість має бути підтверджена первинними обліковими документами, а сам по собі розрахунок заборгованості або довідка про заборгованість, складені відповідачем, не є підтвердженням безспірності заборгованості.

Розрахунок заборгованості, поданий відповідачем приватному нотаріусу, містить лише загальну суму заборгованості за кредитом та загальну суму відсотків за користування кредитом, що не дає можливості зробити висновок щодо його правильності.

Ухвалою суду від 13 травня 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено розгляд справи по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про визнання позовних вимог в порядку, передбаченому ст. 206 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України.

У заяві відповідачем зазначено, що він визнає позовні вимоги та прохає задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537 грн., та уразі подання позивачем заяви про забезпечення позову у розмірі 268,40 грн, а інші 50 відсотків витрат на сплату судового збору повернути позивачу із бюджету, відмовити у стягненні витрат позивача на правову допомогу.

Третя особа державний виконавець в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяви сторін по суті та надані ними докази, суд зазначає таке.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оцінивши в сукупності надані суду сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що 21 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною був вчинений виконавчий напис № 20170, за яким стягнено заборгованість на користь відповідача ТОВ «Фінансове управління активами», з позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в розмірі 6 949,13 грн.

14 квітня 2022 року старшим державним виконавцем Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сєровою Катериною Миколаївною було відкрито виконавче провадження № 68796455 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 87 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 цієї постанови (в редакції до 26 листопада 2014 року) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова Кабміну № 662) до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)».

Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту:

«Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу».

Також Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Позивач є стороною кредитного договору, укладеного за участю фінансової установи, за яким позивач, за твердженням відповідача, має прострочену заборгованість.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі пункт 2 Змін, зокрема текст «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п. 4 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент винесення постанови, набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22 лютого 2017 року, отже, з цієї дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормою ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з приписами ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства в редакції станом на 01.02.2018 судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За встановлених на підставі наданих учасниками справи доказів обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, заборгованість, що виникла з кредитних відносин між позивачем та відповідачем, може бути примусово стягнена лише на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Справа «Проніна проти України», № 63566/00, рішення від 18 липня 2006 року, § 23, ЄСПЛ).

Керуючись зазначеним, суд не вдається до оцінки інших обставин, зокрема, стосовно обґрунтованості боргу, його розміру та безспірності, оскільки це має бути предметом судового розгляду у позовному провадженні за позовом стягувача до боржника.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а інші 50 відсотків витрат на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача

У цьому випадку позивач при зверненні до суду з позовом за квитанцією

NOK3B3702M від 11 травня 2022 року сплатив судовий збір за подання позову у розмірі 992,40 грн, отже, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 496,20 грн; за квитанцією NOK3B3722M від 11 травня 2023 року позивач сплатив судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн, отже позивачу з державного бюджету має бути повернуто 248,10 грн, всього 744,30 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 137, 141, 263, 265, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансове управління активами», місцезнаходження: вул. Стельмаха, буд. 9-А, офіс 203, м. Ірпінь, Київська область, , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Петропавлівський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), місцезнаходження: вул. Миру, буд. 66, смт Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, 52700, , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 21 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 20170 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансове управління активами» заборгованості в розмірі 6 949 (шість тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 13 копійок.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого при зверненні до суду судового збору за квитанціями NOK3B3702M від 11 травня 2022 року та NOK3B3702M від 11 травня 2022 року в розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн 30 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансове управління активами» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його складення не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя П. О. Бурда