01.08.2023 Справа № 756/9744/23
унікальний № 756/9744/23
провадження № 2-з/756/129/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 серпня 2023 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Белоконна І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратенко Олени Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 та щодо гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

У обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що вказане майно було набуте її померлим чоловіком ОСОБА_4 в період спільного життя, оскільки вони проживали однією сім`єю з 1996 року. У той же час, ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 19.06.1976 по 20.06.2013.

ОСОБА_4 на випадок смерті склав заповіт, згідно якого він заповів 1/2 частину належної йому квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

З огляду на те, що вказане майно було набуте ОСОБА_4 в період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Кондартенко О.В. було видано їй свідоцтво про право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , та свідоцтво про право власності на 1/2 частини гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

Однак, заявник вважає, що відповідач ОСОБА_2 не має права на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , оскільки остання не придбавала його та не вносила кошти на його утримання. Сам факт придбання під час зареєстрованого шлюбу не може бути підставою для виділення ОСОБА_2 права власності на 1/2 частини майна, як одному з подружжя.

Таким чином, ОСОБА_1 має підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач ОСОБА_2 може відчужити вказане майно на користь третіх осіб, що утруднить виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд уважає, що вказану заяву про забезпечення позову необхідно залишити без задоволення.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17, Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На даний час між сторонами виник спір щодо права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно забезпечити позов. Зокрема, не надано доказів наміру відповідача ОСОБА_2 відчужити належне їй майно. Судом убачається, що доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на її припущеннях.

У зв`язку з вищенаведеним, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовитиу задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратенко Олени Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В. Белоконна