Справа № 635/829/23
Провадження № 2-о/635/35/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Лаєвської М.Л.,

секретар Дороніна А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Харківської районного державної адміністрації, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаєвська М.Л., звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища Руські Тишки Харківського району Харківської області, громадянки України; внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області за № 13 від 25 квітня 2014 року, зазначивши відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , громадянин України.

В обґрунтування заяви заявниця пояснила, що вона постійно проживає та зареєстрована в с. Руські Тишки Харківського району Харківської області, в 2002 році познайомилася з односільчанином ОСОБА_3 . В 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли рішення проживати разом, жили однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . В 2013 році заявниця завагітніла, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 є біологічним батьком дитини, був присутнім на пологах під час народження дитини, але в актовому записі про народження батько записаний згідно ст. 135 СК України. Малолітня ОСОБА_4 постійно проживала зі своїми батьками. ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_5 своєю дочкою, виявляв до неї батьківську турботу, матеріально утримував її, займався її вихованням. Дівчинка вважала ОСОБА_3 своїм батьком, його матір знала як свою бабусю. Дочка ОСОБА_3 - заінтересована особа ОСОБА_2 визнавала ОСОБА_6 своєю сестрою, всі родичи та знайомі знали, що дівчинка є дочкою ОСОБА_7 . Приблизно через п`ять років після народження дочки відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 погіршились, сім`я розпалась, хоча ОСОБА_7 продовжував надавати дочці матеріальну допомогу, спілкувався з нею, влаштовував їй святкування дня народження. Після мобілізації ОСОБА_3 загинув під час бойових дій в ході звільнення Куп`янська від окупації. Метою встановлення факту батьківства заявниця зазначила захист інтересів дитини, а саме внесення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини і отримання його прізвища та отримання державної допомоги внаслідок втрати годувальника.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2023 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2023 року в якості заінтересованої особи залучено Міністерство оборони України.

Представник Міністерства оборони України Дарія Шишкіна у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність та надала суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому заперечувала проти встановлення факту батьківства та просила врахувати думку Верховного Суду, викладену в постанові від 22 березня 2023 року по справі № 290/289/22.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду нотаріально посвідчену заяву, якою не заперечує проти встановлення факту батьківства стосовно ОСОБА_4 та просить розглянути справу у її відсутність.

Заінтересована особа - служба у справах дітей Харківської державної районної адміністрації у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила під час ухвалення рішення врахувати інтереси малолітньої дитини.

Заявниця у судовому засіданні підтримала свої вимоги, пояснила про обставини, викладені у заяві, а також пояснила, що проживала з ОСОБА_3 з 2011 року однією сім`єю в с. Руські Тишки Харківського району Харківської області. В 2014 році від спільного проживання народилася дочка - ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_3 . Останній був присутній під час народження дитини, забирав її з пологового будинку. Проте, відносини між батьками дитини погіршились через недостатнє матеріальне забезпечення з боку ОСОБА_3 . Тому в актовому записі про народження дитини батько був зазначений заявницею з її слів. ОСОБА_1 пояснила, що батько дитини постійно, до своєї смерті спілкувався з дочкою, турбувався про неї, виявляв батьківські почуття, всі його родичи знали, що дитина народжена від ОСОБА_3 . Родина разом святкувала дні народження ОСОБА_4 , що зафіксовано на фотографіях, доданих до заяви. Зазначила, що встановлення даного факту їй необхідно для забезпечення інтересів дитини, а саме на отримання прізвища її батька та отримання пенсії по втраті годувальника.

Представник заявниці - адвокат Лаєвська М.Л. у судовому засіданні підтримала заявлені ОСОБА_1 вимоги, просила їх задовольнити, а також пояснила, що в матеріалах справи містяться докази біологічного батьківства ОСОБА_3 , а також докази його батьківського ставлення до своєї дочки.

Свідок ОСОБА_9 , який є рідним братом загиблого ОСОБА_3 , пояснив, що заявниця та його брат ОСОБА_7 познайомилися в кінці 2000 років, а через 2-3 роки стали проживати разом. Під час спільного проживання у них народилася дитина - дівчинка ОСОБА_10 , брат був присутній на пологах, називав її донькою, а дівчинка звала його батьком. Дитина приходила до них в гості, з нею спілкувалася бабуся, називала її онучкою. Усі знайомі і родичі знали, що ОСОБА_10 дитина ОСОБА_7 , а його донька від першого шлюбу ОСОБА_11 знала, що ОСОБА_10 її сестра.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що з 2010 року ОСОБА_7 і ОСОБА_13 проживали разом, під час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_10 . ОСОБА_7 був присутній на пологах, забирав дитину з пологового будинку і до 5 років дитини вони проживали разом. ОСОБА_7 відносився до дівчинки як до доньки, влаштовував дитині свята, його старша донька знала, що ОСОБА_10 її сестра, також його мати визнавала онуку. Під час окупації села ОСОБА_7 доглядав за будинком ОСОБА_13 , постійно їм дзвонив, а після звільнення села від окупантів відвозив їм речі до Харкова.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він дружив з ОСОБА_15 . Йому відомо, що з ОСОБА_16 познайомився 15 років тому, вони разом проживали, потім народилася їх донька ОСОБА_10 . ОСОБА_7 був присутній на пологах, відносився до дитини як до своєї доньки, вона до нього як до батька, а його батьки сприймали ОСОБА_10 як свою онуку. Після того, як ОСОБА_13 з ОСОБА_7 перестали разом проживати, останній продовжував спілкуватися з донькою, він їм фінансово допомагав. Коли почалася війна ОСОБА_7 часто дзвонив у м.Харків, де перебувала ОСОБА_13 з донькою, переживав за них.

Свідок ОСОБА_17 , який є хрещеним батьком дитини, пояснив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_7 разом проживали, у 2014 році у них народилася донька ОСОБА_10 . ОСОБА_7 був присутній на пологах і забирав ОСОБА_13 з дитиною з пологового будинку. Хоча вони офіційно шлюб не зареєстрували, але у них були сімейні стосунки, ОСОБА_7 і його родичі визнавали дитину, спілкувалися з нею.

Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши надані суду докази, вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293,ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначені ч.1ст.315 ЦПК України, зокрема родинних відносин між фізичними особами (п. 1).

У відповідності до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Факт визнання батьківства або факт батьківства встановлюється, зокрема, з метою отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, прийняття спадщини, а також для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Тобто, встановлення цього факту пов`язано з подальшими цивільними правами та обов`язками, законом прямо передбачено встановлення факту батьківства в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року по справі № 290/289/22, спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Отже, між сторонами по суті виник спір про батьківство померлого стосовно дитини, яке захищено нормами СК України, а вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини є похідними.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані із забезпеченням реалізації гарантованого Конвенцією про права дитини права неповнолітньої доньки знати свого батька, з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за дитиною певного соціально-правового статусу.

З огляду на викладене заява про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, яка подана в порядку окремого провадження, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Руські Тишки Харківського району Харківської області, про що виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області 25 квітня 2014 року зроблено актовий запис № 13 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . В графі «Батьки» зазначено «Батько - ОСОБА_18 », «Мати - ОСОБА_1 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 3 від 21 червня 2014 року, відомості про батька ОСОБА_4 записані відповідно до частини першої статті 315 Сімейного кодексу України.

Під час судового розгляду встановлено, що станом на час народження малолітньої ОСОБА_4 , її мати ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без шлюбу зі ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер в м. Куп`янськ Харківського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено актовий запис № 9305.

Згідно з ч.1ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цьогоКодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Яу вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (актовий запис № 19, свідоцтво по народження серії НОМЕР_3 , видане 06 грудня 2001 року Русько-Тишківської сільської ради Харківского району)

Під час державної реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_20 » було змінено на « ОСОБА_21 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , видане 14 липня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

Відповідно до висновку генотипоскопічого експертного дослідження № 36793 від 11.01.2023 року, проведеного Львівським відділенням медико-генетичного центру «МАМА ПАПА»,ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народжені різними матерями, мають спільного біологічного батька, складає 99, 97 %.

Під час експертного дослідження були встановлені особи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , здійснені відповідні молекулярно-генетичні дослідження, а тому суд вважає вказаний висновок належним та допустимим доказом встановлення біологічного батьківства ОСОБА_3 малолітньої ОСОБА_4 .

Крім письмових доказів, судом враховуються пояснення свідків, які були допитані у судовому засіданні.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Приписами ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 червня 2006 року роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Суд вважає достатніми докази, які були надані підтвердження того факту, що ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Даних про існування спору про право суду не надано.

Відповідно до п.1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 (надалі - Правила), зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Згідно п.п.2.13.1 п.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Зі змісту п.2.16.7 Правил, встановлено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме - внесення відомостей про батька - ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 315 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Харківської районного державної адміністрації, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища Руські Тишки Харківського району Харківської області, громадянки України.

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області за № 13 від 25 квітня 2014 року, зазначивши відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , громадянин України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації,

Код , місце знаходження: вул. Гагаріна, 157А м. Південне Харківського району Харківської області;

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, , місце знаходження: Повітрофлотський проспект, 36, м. Київ, 03168

Суддя: С.А. Лук`яненко