Ухвала

27 липня 2023 року

м. Київ

справа № 523/14234/20

провадження № 61-4768ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський ордена «Знак пошани» Завод продовольчого машинобудування» - адвоката Попроцького Дмитра Михайловича про приєднання як доказу постанови Верховного Суду до матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи: Одеський ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування - підприємство з колективною власністю завод «Продмаш», Товариство з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Мале приватне підприємство «З.С.В.», про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19 квітня 1991 року № 234 «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш».

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року (повний текст якої складено 28 лютого 2023 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2022 року - без змін.

27 березня 2023 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із Суворовського районного суду міста Одеси.

13 липня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський ордена «Знак пошани» Завод продовольчого машинобудування» - адвокат Попроцький Д. М. подав засобами електронного зв`язку до Верховного суду клопотання про приєднання до матеріалів справи як доказу постанови Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 523/17882/19.

Клопотання підлягає поверненню заявнику без розгляду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою, четвертою, восьмою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що до клопотання, підписаного Попроцьким Д. М. , не додано довіреності або іншого документа, що посвідчує повноваження Попроцького Д. М. як представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський ордена «Знак пошани» Завод продовольчого машинобудування», відсутні підстави вважати, що вказане клопотання підписане представником заявника, тому згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України таке клопотання підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Крім цього, необхідно зазначити, що суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V ЦПК України «Касаційне провадження».

Європейський суд з прав людини вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (§ 23, 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішення питання про приєднання доказів до матеріалів справи правилами вищезазначеної Глави ЦПК України не передбачено та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість приєднання до справи доказів на цій стадії розгляду справи.

Також необхідно вказати, що правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах підлягають застосуванню судом при розгляді справи згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України, а не внаслідок дослідження судового рішення, в якому викладені такі висновки, як доказу у справі.

Керуючись статтями 60, 62, 183, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський ордена «Знак пошани» Завод продовольчого машинобудування» - адвоката Попроцького Дмитра Михайловича про приєднання як доказу постанови Верховного Суду до матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи: Одеський ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування - підприємство з колективною власністю завод «Продмаш», Товариство з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Мале приватне підприємство «З.С.В.», про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук