Провадження № 2-о/761/448/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В., вивчаючи заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ ДРАЦ у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме,встановити факт родинних відносин що ОСОБА_2 є його двоюрідним дядьком.

Дослідивши заяву заявника та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за даною заявою слід відмовити з огляду на наступне.

Як зазначив заявник в обґрунтування заяви, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати та її останньою волею було, щоб її прах було підховано до її брата, а тому щоб виконати її волю йому потрібно підтвердити право на цю ділянку, проте, він не має змоги це зробити, адже, не може довести, що має родинні зв`язки з ОСОБА_2. , оскільки у посвідці про усиновлення № 5, виданої Народним комісаріатом внутрішніх справ УРСР у графі «по-батькові» замість слова « ОСОБА_2 » зазначено « ОСОБА_2 ».

Порядок надання ритуальних послуг, організації та проведення поховання регулюється Законом України «Про поховання та похоронну справу» та наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19 листопада 2003 року.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.

Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються:

лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я;

свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України.

Відповідно до п. 3 Необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення», затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19 листопада 2003 року на підставі свідоцтва про смерть Замовник звертається до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладання відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання не пізніше ніж за 24 годинидо їх проведення.

Укладання договору-замовлення на підпоховання померлого в родинну могилу проводиться на підставі свідоцтва про смерть померлого, згоди користувача місця родинного поховання,оригіналу свідоцтва про смерть чи свідоцтва про поховання першого похованого.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, такі поняття, як місце поховання- кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих; могила- місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом;

користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання.

Це свідоцтво дає право пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання.

Забороняєтьсяздійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання).

Разом з тим, в порушення зазначених норм закону, заявником не надано доказів, що саме він,а не інша людина, єкористувачем місця поховання (місця родинного поховання) ОСОБА_2 , тобто особи, яка здійснила перше поховання на відведеномумісці поховання(родинного поховання), не надано відповідного свідоцтва про смерть похованогоОСОБА_2 , свідоцтва про поховання, яке б давало право на вчинення дій, пов`язаних з використанням місця поховання, у даному випадку, проведення підпоховання в могилу ОСОБА_2 інших померлих членів родини.

При цьому, у разі якщо він не є користувачем місця поховання, заявник повинен був надати докази надання згоди користувача місця поховання на підпоховання.

Відповідно до вимогст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження.

Зазначений у частині першій ст. 315 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не є вичерпним, за змістом частини другої ст.315 ЦПК України суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки, а саме, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У силу вимог ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 3 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, наявність суперечностей, конфлікту. Таким чином, виключається можливість розгляду справ у порядку окремого провадження у випадку існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права, оспорюють це право.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, приходжу до висновку, що факт, який просить встановити заявник, зважаючи на мету його встановлення не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки права заявника можуть оспорюватися іншою особою на здійснення під поховання померлої особи.

Враховуючи, що із заяви вбачається спір про право, оскільки судом достеменно не можливо встановити, що наразі користувачем місця поховання (місця родинного поховання) є саме заявник, а не інша особа, а згідно ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.260-261,315,353,354 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ ДРАЦ у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.В. Сіромашенко