Ухвала

26 липня 2023 року

м. Київ

справа № 583/569/22

провадження № 61-10602ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області про відшкодування витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області про відшкодування витрат на правову допомогу.

Свої вимоги мотивував тим, що 01 листопада 2013 року ОСОБА_1 був затриманий згідно частиною четвертою статті 208 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та йому оголошено підозру у закінченому замаху на отримання неправомірної вигоди у розмірі 6 000,00 грн від ОСОБА_2 , поєднаної з вимаганням, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 від 02 листопада 2013 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 70 мінімальних заробітних плат, а саме 91 760,00 грн, яка була внесена 22 листопада 2013 року, а ОСОБА_1 звільнено з під варти.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 365, частиною четвертою статті 368 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням владних повноважень строком на 3 (три) роки із конфіскацією майна, а також позбавлено спеціального звання - старший лейтенант міліції.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 27 листопада 2014 року вирок Охтирського міськрайонного суду від 09 вересня 2014 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду. Запобіжний захід залишено заставу.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 365, частиною четвертою статті 368 КК України та призначено покарання виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням владних повноважень строком на 3 (три) роки із конфіскацією майна, а також позбавлено спеціального звання - старший лейтенант міліції. Запобіжний захід залишено заставу.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 22 лютого 2016 року вирок Охтирського міськрайонного суду від 05 жовтня 2016 року змінено, призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням владних повноважень строком на 2 роки. 18 березня 2016 року на виконання зазначеної ухвали ОСОБА_1 взято під варту.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2016 року скасовано ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 лютого 2016 року та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звільнено з під варти.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 лютого 2017 року вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2015 року скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2019 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 04 вересня 2019 року, ОСОБА_1 визнано невинуватим та виправдано за частиною першою статті 365, частиною четвертою статті 368 КК України.

Таким чином, ОСОБА_1 піддався кримінальному переслідуванню з 01 листопада 2013 року до 04 вересня 2019 року.

Вказував, що 04 листопада 2013 року між ним та адвокатом Собиною П. М. була укладена угода про надання правових послуг адвоката, за умовами якої останній прийняв на себе зобов`язання на представництво інтересів ОСОБА_1 на усіх стадіях по кримінальному провадженню. 04 листопада 2013 року сторонами підписано додаток до вказаної угоди щодо сплати суми гонорару за послуги адвоката Собина П. М. в розмірі 300 000,00 грн у разі визнання винуватим у скоєнні правопорушення та 420 000,00 грн у разі винесення виправдувального вироку відносно ОСОБА_1 .

Посилаючись на вищевказані обставини, просив суд стягнути з державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 420 000,00 грн судових витрат, сплачених у зв`язку з наданням правової допомоги у кримінальній справі.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 250 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги у кримінальному провадженні.

Постановою Сумського апеляційного суду від 16 червня 2023 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Собини П. М. задоволено.Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 змінено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 420 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на надання правової допомоги у кримінальному провадженні.

Державна казначейська служба України у липні 2023 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог та постанову Сумського апеляційного суду від 16 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Отже, ціна позову у цій справі 420 000,00 грн не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн), а тому рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2023 року та постанова Сумського апеляційного суду від 16 червня 2023 року, відповідно до вимог ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Посилання заявника на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд зауважує, що обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак