Провадження № 2-з/752/217/23
У Х В А Л А

10 липня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., перевіривши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

у провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович про захист прав споживачів.

Разом із позовною заявою, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, якою просив забезпечити зазначений вище позов шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого на підставі виконавчого напису № 229 від 21.01.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Сазоновою Оленою Миколаївною.

Як видно зі змісту заяви та доданих до неї додатків вона подана без додержання правил, викладених у ч.5 ст. 151 ЦПК України, згідно якої до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Відсутність зазначеного документу, позивач мотивує тим, що він має право на звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про судовий збір».

Однак, з таким твердженням не погоджуюсь, адже як видно зі змісту позовної заяви, позивач, звертаючись до суду із позовом про захист прав споживачів, фактично заявляє вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, позивач у своїй заяві просить застосувати такий засіб забезпечення позову як зупинення стягнення у рамках виконавчого провадження.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні позову споживачем.

Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому ЗУ №1734-VІІІ від 15.11.2016 виключений п. 23 зазначеної статті, який визначав термін споживчого кредиту

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса про стягнення із позивача заборгованості за кредитним договором, а не сам кредитний договір чи його складові частини, на який би поширювалися норми спеціального закону.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх та не вирішує по суті питань права, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій.

Виходячи зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вбачається, що спір між сторонами виник саме на підставі відносин, який не регулюється ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відтак, заява про забезпечення позову подана без додержання правил, викладених у ч. 5 ст. 151 ЦПК України, згідно якої до заяви додається оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до правил статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову повертається заявнику у випадку, якщо вона була подана без додержання вимог статті 151 цього ж Кодексу.

Наразі, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович про захист прав споживачів підлягає поверненню, оскільки заявником не додано документу, який би підтверджував сплату судового збору за подану ним заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 153,151,185ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович про захист прав споживачів, повернути.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.Г.Плахотнюк