ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1283/21 Номер провадження 22-ц/814/3118/23Головуючий у 1-й інстанції Даніліна Ж.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Обідіної О.І., Карпушина Г.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року, постановлене суддею Даніліною Ж.О.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс", третя особа Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" про захист прав споживача та відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просила стягнути з ТОВ «Житлорембудсервіс» на її користь 130 943 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування вимог вказала, що їй на праві приватної власності належить нежиле підвальне приміщення загальною площею 74,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У період часу з листопада 2019 року по квітень 2021 року каналізаційні труби в підвалі були розбиті та знаходилися в аварійному стані, через відсутність гідроізоляції стічні води потрапляли до підвалу та відбувалося його постійне залиття.

Як стверджує позивачка у своєму позові, вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати їй акт обстеження приміщення.

20 квітня 2021 року ТОВ «Житлорембудсервіс» склали акт обстеження підвального приміщення на предмет залиття, згідно вказаного акта інженерні мережі холодного та гарячого водопостачання, водовідведення та центрального опалення, які обслуговує відповідач знаходяться в задовільному та робочому стані. Однак, як зазначає позивач, це не відповідає дійсності, оскільки залиття відбувалось протягом тривалого часу, а саме з листопада 2019 року по квітень 2021 року, при цьому неодноразово позивачкою та жителями будинку викликались аварійні служби для ліквідації наслідків залиття.

Позивачкою було замовлено проведення будівельно-технічного дослідження нежилого підвального приміщення, що їй належить, за результатами проведення якого експертом Маківським М.В. було встановлено, що у приміщеннях 2, 3, 5, 6 проходить масове руйнування облицювання стін та колон із плиток, масове руйнування штукатурного шару стін та колон та зруйновано опоряджувальний шар на стелі. На підставі вищезазначеного експерт вказав, що можливо зробити висновок, що по характеру пошкодження опоряджувальних покриттів, вказані пошкодження виникли в результаті дії підвищеної вологи внаслідок залиття приміщень. Також, згідно висновку експерта, вартість відновлювального ремонту нежилого підвального приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 у зв`язку з їх пошкодженням становить 130 943 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відпоівідача в судовому порядку.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Житлорембудсервіс» про захист прав споживача та відшкодування шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлорембудсервіс» витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 4908, 02 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності відповідача, ненадання чи неналежне надання житлово-комунальних послуг, а також причинно-наслідкового зв`язку між такими діями чи бездіяльністю та завданням шкоди майну позивача, тому позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що відповідач, як управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний привести інженерні мережі холодного і гарячого водопостачання та каналізації у відповідності до державних будівельних норм, проте свого обов`язку, передбаченого договором № 1/612 від 18.07.2018 та «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій» ТОВ «Житлорембудсервіс» не виконало, внаслідок чого було завдано шкоду належному їй майну.

Від ТОВ «Житлорембудсервіс» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі договору № 5 купівлі-продажу приміщення шляхом викупу від 27 лютого 1998 року, належить нежиле підвальне приміщення загальною площею 74,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 5-6).

Пунктом 5.1.7 даного договору передбачено, що покупець зобов`язаний укласти окремий договір на обслуговування приміщень спільного використання та комунікацій з житлово-експлуатаційною дільницею, на балансі якої знаходиться будівля, в якій розташоване приміщення, протягом одного місяця з моменту підписання цього договору.

13 липня 2019 року Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області було винесено рішення № 839 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Кременчуці», згідно якого призначено ТОВ «Житлорембудсервіс» управителем багатоквартирних будинків згідно із додатком 1 (т. 1, а.с. 61).

Згідно додатку 1 до вказаного вище рішення під порядковим номером 372, до переліку багатоквартирних будинків входить багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 62-68).

18 липня 2018 року між ТОВ «Житлорембудсервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір № 1/612 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (т. 1, а.с. 69-71).

Згідно пункту 1 вказаного вище договору, управитель зобов`язується надати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований в АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати послуги з управління згідно з вимогами законодавства.

Пунктом 2 Договору передбачено, що послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прилеглої території.

Згідно пункту 3 Договору, послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема: прибирання прилеглої території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

31 березня 2021 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 1/612 від 18 липня 2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком щодо ціни послуги з управління багатоквартирним будинком (т. 1, а.с. 73).

18 березня 2021 року за вихідним номером 01-06/297 ТОВ «Житлорембудсервіс» на адресу ОСОБА_1 було направлено лист, згідно якого останню повідомлено про існуючу заборгованість як власника нежилого підвального приміщення в буд. АДРЕСА_1 за отримані послуги з управління багатоквартиним будинком за період часу з 01 серпня 2018 року по 01 березня 2021 року в сумі 19 939, 82 грн. (т. 1, а.с. 74-75).

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до генерального директора ТОВ «Житлорембудсервіс» із заявою, в якій вказала, що каналізаційні труби в підвалі будинку АДРЕСА_1 розбиті та знаходяться в аварійному стані. Через відсутність гідроізоляції водостічні води потрапляють до підвалу. Внаслідок аварійного стану підвального приміщення їй нанесені збитки, оскільки належне їй підвальне приміщення не придатне для подальшої експлуатації та ведення підприємницької діяльності (т. 1, а.с. 10).

20 квітня 2021 року комісією у складі начальника технічного відділу ТОВ «Житлорембудсервіс» Лашко Н.Ю., провідного інжененера технічного відділу ТОВ «Житлорембудсервіс» ОСОБА_3 було складено акт обстеженя підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 на підставі звернення ОСОБА_1 від 29 березня 2021 року на предмет залиття (т. 1, а.с. 11).

Як вбачається з вказаного вище акта при обстеженні підвального приміщення було встановлено, що у підвальному приміщенні довготривалий час не виконувався косметичний ремонт, на цегляній перегородці між кімнатами та стелі виявлено часткове відшарування оздоблювального шару та сухі плями; інженерні мережі гарячого та холодного водопостачання, водовідведення та центрального опалення, які обслуговує ТОВ «Житлорембудсервіс» на момент огляду знаходяться у задовільному та робочому стані, звернень до ВДС ТОВ «Житлорембудсервіс» від ОСОБА_1 стосовно аварійних ситуацій не надходило.

За висновком комісії, інженерні мережі гарячого та холодного водопостачання, водовідведення та центрального опалення, які обслуговує ТОВ «Житлорембудсервіс» на момент огляду знаходяться у задовільному та робочому стані. Обслуговування багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 здійснюється виключно у відповідності до умов діючого договору № 1/612 від 18 липня 2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Згідно висновку експерта № 18-21, складеного 14 квітня 2021 року судовим експертом Маківським М.В. на підставі заяви ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту нежилого підвального приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 , у зв`язку з пошкодженням становить 130 943 грн. (т. 1, а.с. 12-14).

25 травня 2021 року ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «Житлорембудсервіс» досудову вимогу про стягнення шкоди на суму 130 943 грн. (т. 1, а.с. 24)

10 червня 2021 року за вихідним номером 01-06/637, ТОВ «Житлорембудсервіс» направило на адресу ОСОБА_1 відповідь на досудову вимогу, згідно якої просить направити на їх адресу додатки до висновку експерта для повного та об`єктивного розгляду її звернення (т. 1, а.с. 25).

Як вбачається зі службової записки начальника виробничо-диспетчерської служби ОСОБА_4 на ім`я генерального директора ТОВ «Житлорембудсервіс» від 06 вересня 2021 року, у період часу з листопада 2019 року по квітень 2021 року у виробничо-диспетчерській службі ТОВ «Житлорембудсервіс» відсутні будь-які виклики аварійної бригади та повідомлення про аварійність будинкових мереж від ОСОБА_1 або будь-яких інших осіб з нежитлового приміщення, що знаходиться у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 77).

25 липня 2022 року судовим експертом Шлапак С.Л. складено висновок № 2/8-22 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи на підставі ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2021 року (т. 1, а.с. 170-175).

Згідно вказаного вище висновку: оскільки на дату проведення обстеження ознак зволоження (протікання) інженерних мереж, сирості немає, надати категоричний висновок щодо причин незадовільного технічного стану (причини виникнення пошкоджень) підвального приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 , а саме, у приміщеннях АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (згіднотехнічного паспорту, виготовленого 02.04.2021), не представилося можливим.

На підставі проведеного візуального обстеження підвального приміщення з урахуванням конструктивних особливостей його функціонального призначення, які передбачають забезпечення герметичності приміщення, беручи до уваги зовнішні ознаки наявних пошкоджень опоряджувальних покриттів у вигляді застарілих сухих слідів затікання на поверхні стін та стелі, відшарування шару оздоблювальних покриттів внаслідок зволоження, можливо надати вірогідний висновок, що причинами незадовільного технічного стану (причини виникнення пошкоджень) підвального приміщення стали:

- періодичні витоки рідини в районі розміщення стояків, наслідком якого було зволоження конструкцій приміщення;

- відхилення від нормативних вимог, допущені в процесі будівництва (проектування), при улаштуванні зовнішньої водопровідно-каналізаційної мережі з устроєм при будівництві досліджуваного будинку прочистки у підвальному приміщенні, яке відноситься до об`єктів цивільного захисту, через яку під час засмічення системи відбуваються витоки рідини, наслідками яких є підвищення температурно-вологісного режиму та зволоження конструкцій приміщення;

- відсутність вентиляції, яка є одним із засобів пониження вологи в приміщеннях, сприяла порушенню температурно-вологісного режиму досліджуваного приміщення, через тривалий вплив вологого повітря відбувалося насичення вологою конструкцій, наслідком якого була конденсація вологи, що містилась в повітрі приміщення на внутрішній поверхні або в товщі конструкцій стін, перекриття, на холодних поверхнях трубопроводів;

- застосування в досліджуваному приміщенні при проведенні штукатурних робіт вапняно-піщаного розчину, який має низьку міцність та обмежену вологостійкість, тому не рекомендується для штукатурення в приміщеннях, вологість яких є занадто високою;

- тривалий строк експлуатації опоряджувальних покриттів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 місцевий суд прийшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності відповідача, ненадання чи неналежне надання житлово-комунальних послуг, а також причинно-наслідкового зв`язку між такими діями чи бездіяльністю та завданням шкоди майну позивача, що свідчить про недоведеність позову.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

У статті 6 Конвенції проголошено принцип справедливого розгляду справи, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтю 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 643/19078/15.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Перелік житлово-комунальних послуг визначений статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема житлові послуги - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Індивідуальний споживач, зокрема зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Положеннями п. 14 ч. 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" регламентовано, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послу Відповідно до ч.1 статті 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Згідно пункту 10 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» № 712 від 05.09.2018 (зі змінами та доповненнями) під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання та ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном та з дотриманням певних стандартів, норматитвів, норм, порядків і правил щодо якості житлово-комунальних послуг, вимог до якості, в тому числі щодо періодичності виконання (надання) таких послуг (робіт) визначених договором управління.

18 липня 2018 року між ТОВ «Житлорембудсервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір № 1/612 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Згідно даного договору управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прилеглої до будинку території відповідно до вимог даного договору в межах фактичної оплати співвласниками багатоквартирного будинку послуги з управління будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг

Послуга з управління надається відповідно до переліку складових послуг управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання згідно з додатком до договору № 1/612, що є його невід`ємною складовою.

Відповідно до п. 23 договору № 1/612 у разі ненадання, надання не в повному обсязі або зниження якості послуги з управління будь-який співвласник має право звернутися з відповідною заявою до управителя та викликати його (його представника) для складення і підписання акта-претензії.

Порядок оформлення претензій споживачів врегульований ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно ч. 2, 4 ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Частиною 5 статті 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.12.2019 року у справі № 686/11256/16-ц, провадження № 61-28098св18, відповідний акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказала на неодноразові звернення до відповідача з проханням надати їй акт-обстеження підвального приміщення, проте доказів на підтвердження даної обставини до суду не надано.

В матеріалах справи міститься звернення ОСОБА_1 від 25.03.2021, яке отримане відповідачем 29.03.2021, на підставі якого ТОВ «Житлорембудсервіс» було складено акт-обстеження від 20.04.2021, який направлено позивачу.

Доказів звернення позивачки чи інших мешканців багатоквартирного будинку розташованого в АДРЕСА_1 , щодо ненадання чи неналежного надання відповідачем житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що до матеріалів справи приєднані письмові пояснення свідків, які підтверджують обгрунтованість позовних вимог.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 до позовної заяви долучено копії пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в яких вказано, що протягом двох років в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 , постійно витікали каналізаційні стоки. У зв`язку з цим, ними здійснювалися виклики аварійної служби та дзвінки до диспетчерської ТОВ «Житлорембудсервіс» (т.1, а.с. 26-27).

Проте, дані докази колегія суддів до уваги не приймає з наступних підстав.

Як зазначалося вище, факт певної події має бути зафіксований відповідним актом.

Зі змісту даних пояснень вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно п. 23 договору № 1/612 у разі ненадання, надання не в повному обсязі або зниження якості послуги з управління з заявою до управителя та викликати його (його представника) для складення і підписання акта-претензії має право будь-який співвласник даного багатоквартирного будинку.

Положеннями ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Таким чином, законодавець визначив, що з заявами про неналежне надання житлово-комунальних послуг мають право звертатися власники (співвласники) нерухомого майна або споживачі з якими укладено договори про надання відповідних послуг.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вищевказаних суб`єктів не відносяться, а позивач, як власник нерухомого майна та споживач наданих житлово-комунальних послуг з відповідними заявами для фіксації вказаних обставин до відповідача не зверталася.

Отже, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є належними та допустимими доказами.

Щодо перебування належного позивачці нерухомого майна в незадовільному стані, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача та заподіянням шкоди майну позивача.

У наявних в матеріалах справи висновках експертів викладено декілька імовірних причин перебування належного позивачці на праві власності приміщення у незадовільному стані, зокрема, такими причинами можуть бути, в тому числі і обставини, які залежали від волевиявлення позивача, як власника приміщення.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: О.І. Обідіна

Г.Л. Карпушин