Справа 206/1408/23
Провадження 2/206/553/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за участі:

представника позивача, адвоката Чіпа Я.М.,

представника відповідача, адвоката Лященко С.С.,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 року від представника позивача - адвоката Чіпа Ярослава Миколайовича до Самарського районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшла зазначена позовна заява. У прохальній частині позову представник просить суд:

- стягнути із відповідача на користь позивача спричинений матеріальний збиток в розмірі 36300,00 грн., моральну 10000,00 грн., а разом 46300,00 грн.;

- стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір 1080,00 грн., витрати на професійна правничу допомогу 3000,00 грн. та інші судові витрати по справі, що будуть підтверджені позивачем належними доказами за результатами розгляду справи.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначає, що 25 грудня 2022 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , порушуючи громадський порядок з хуліганських мотивів, здійснивши декілька ударів палицею та ногами, пошкодив належний позивачу транспортний засіб автомобіль «Мазда 626» д.н.з НОМЕР_1 . Як свідчить рахунок - фактура СТО ФОП « ОСОБА_3 » № ЯК - 1434 від 28 грудня 2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого з вини відповідача належного позивачу ТЗ складає 36 300 гривень. Також представник позивача вказує, що емоційний дискомфорт, викликаний пошодженням з хуліганських намірів єдиного транспортного засобу, відсутність з боку винної особи жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні збитки, необхідність змінювати звичний уклад життя задля відновлення свого порушеного права, звертатись до суду для відновлення свого порушеного права, позивач вважає, що розмір моральної шкоди, який має бути стягнутий з відповідача становить 10 000 гривень, саме така сума буде прийнятною компенсацію за пошкодження належного позивачу майна. З вищезазначених підстав позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу (а.с. 2-5). 30.05.2023 року представник відповідача адвокат Лященко Сергій Сергійович у встановлений законом та судом строк надав суду відзив на позовну заяву, заперечуючи проти позовних вимог. Так, представник зазначає, що в якості доказу розміру суми завданих збитків позивачем надано Рахунок-фактуру № ЯК-1434 від 28.12.22р., складений ФОП ОСОБА_3 . Цей доказ вважає недопустимим, оскільки така обставина як розмір заподіяної шкоди може бути доказана тільки певним засобом звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Позивачем не надано пояснення та докази щодо змін у звичному укладі життя задля відновлення свого порушеного права, навіть не зазначені ці зміни, не надано пояснень та доказів моральних страждань при звернені до суду з позовом через свого представника, не зазначено які саме страждання виникли через звернення до суду. Отже, розмір та факт заподіяння моральної шкоди є недоведеними. Тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 27).

08.06.2023 року на електронну пошту суду від представника позивача адвоката Чіпа Ярослава Миколайовича надійшла відповідь на відзив, в якій він посилається на практику Верховного Суду та зауважує, що рахунок-фактура є документом, яким підтверджують надання послуги, оскільки він містить вичерпну інформацію про вартість матеріалів та запчастин, необхідних під час ремонту пошкодженого транспортного засобу. Просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 32-34).

Під час судового засідання 24.07.2023 року позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити та зазначила, що у зв`язку із подією нервувала, її чоловіку погрожували, а також через пошкодження транспортного засобу не могла вільно переміщатися по своїм справа. Представник позивача у судовому засіданні 24.07.2023 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні 24.07.2023 року просив відмовити у задволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Під час розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення позивача та його представника,відповідача, представника відповідача, допитаний свідок, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

24.07.2023 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з 13.11.2020 року є власником автомобіля MAZDA 626, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Відповідно до талону повідомлення Єдиного обліку №15154 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що повідомлення ОСОБА_4 від 25.12.2022 року про пошкодження його автомобіля марки МАЗДА модель «626» д.н. НОМЕР_1 , зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку ) ВП №4 (м. Дніпро) Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №15154 (а.с. 7).

З відповіді начальника ВП №4 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про розгляд звернення від 11.01.2023 року за №43.4/218 вбачається, що викладені у заяві факти підтвердились, з ОСОБА_2 проведена профілактична бесіда та він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. За результатами перевірки відсутні підстави для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провадження досудового слідства (а.с. 7 з обороту).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 36).

Таким чином вина відповідача у пошкодженні автомобіля «Мазда 626» номерний знак НОМЕР_1 є доведеною у відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до рахунку-фактури №ЯК -1434 від 28 грудня 2022 року, виданого Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Мазда 626 д.н.з. НОМЕР_1 склали 36300,00 грн., з них ремонтних робіт на 34600,00 грн. та матеріали 1700,00 грн. (а.с. 10 з обороту).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 з 02.09.2015 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Види діяльності: 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний), 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.64 роздрібна торгівля спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах (а.с. 11).

На підтвердження здійснених позивачем витрат на професійну правничу допомогу на суму 3000,00 грн., в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги серії АЕ №1106216 від 18 березня 2023 року, договір про надання професійної правової допомоги №18/03/23-1 від 18 березня 2023 року, акт виконаних робіт (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) від 18 березня 2023 року, рахунок №34/2023 від 18 березня 2023 року, квитанція №0.0..1 від 20.03.2023 року на суму 3000,00 грн. (а.с. 12-15).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що продав відповідачу кондиціонер, як виявилось пізніше він був пошкоджений, але він його полагодив пізніше. Відповідач вимагав гроші за кондиціонер та вдарив ногою по автомобілю по задній лівій двері. Між ними відбулась суперечка, яка переходила у бійку. Після того відповідач вдарив по задньому правому склі автомобіля палкою. Коли свідок почав виїжджати, відповідач вдарив по обом дверям, по капоту та крилу машини. Після цього свідок викликав поліцію.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдавала шкоду. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене вище, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 11.12.2018 року, справа № 759/4781/16-ц, від 27.12.2019 року, справа № 686/11256/16-ц, які враховуються судом на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України.

Відповідачем особисто не заперечується факт пошкодження автомобіля та його вина також підтверджується постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2023року, яка набрала законної сили.

Доводи сторони відповідача про недопустимість доказу - рахунку -фактури №ЯК-1434 від 28.12.2022 року в якості підтвердження розміру заподіяної шкоди, суд не бере до уваги та зазначає, що раховуючи правову позицію, викладену Верховним Судом, а саме у постанові від 25 квітня 2018 року (справа № 760/5618/16-ц) та від 16 січня 2018 року (справа №758/11064/14-ц).

Відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 року № 165, документами, що підтверджують надання послуги, є: акт передавання-приймання колісних транспортних засобів (їх складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).

Верховний Суд виходить з того, що хоча рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а має лише інформаційний характер, втім містить вичерпну інформацію про вартість матеріалів та запчастин, необхідних під час ремонту пошкодженого транспортного засобу. Позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача грошових коштів для здійснення відновлення (ремонту) пошкодженого автомобіля. Відсутність розрахункового документа за проведене відновлення транспортного засобу (ремонт) не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку та відшкодування реальних витрат, яких зазнав позивач відповідно до статті 22 ЦК України.

Суд не бере до уваги вартість матеріалів у розмірі 1700,00 грн., а саме скло двері заднє праве, оскільки рахунок-фактура може підтверджувати вартість відновлювальних робіт з ремонту. Зазначене скло, як вбачається з пояснень позивача, було придбано не у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , а на «розбірці» автомобілів, документів про вартість скла позивач не має.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1, частини 2, частини 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1, частини 5, частини 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1, частини 2, частини 3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень частини 1, частини 2 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема , чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Отже, суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що у позивачем доведено розмір матеріальної шкоди у розмірі 34600,00 грн. на відшкодування витрат внаслідок пошкодження відповідачем автомобіля, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що згідно зі статтями 16 та 23 ЦК України, відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи.

Моральна шкода полягає, в тому числі і в душевних стражданнях, які фізична особа зазнала в зв`язку з знищенням чи пошкодженням майна.

Зі змісту частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Суд, вирішуючи позовну вимогу про відшкодування позивачу моральної шкоди враховує те, що в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт пошкодження належного позивачу транспортного засобу, що є наслідком протиправної діяльності відповідача. Так, позивач тривалий час був позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, вільно користуватися автомобілем. Тому, відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка була визнана винною в спричиненні шкоди, тобто відповідачем.

Вина відповідача у завданні позивачу майнової та моральної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу була встановлена в ході судового розгляду справи, та наявність складу правопорушення, що є підставою деліктної відповідальності відповідача підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи та показами свідка.

Суд, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, доходить висновку, що моральна шкода у розмірі 5000,00 грн, є обґрунтованою та відповідна позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Окрім цього позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу .

Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.

Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано суду надано ордер про надання правової допомоги серії АЕ №1106216 від 18 березня 2023 року, договір про надання професійної правової допомоги №18/03/23-1 від 18 березня 2023 року, акт виконаних робіт (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) від 18 березня 2023 року, рахунок №34/2023 від 18 березня 2023 року, квитанція №0.0..1 від 20.03.2023 року на суму 3000,00 грн. Так, відповідно до детального опису робіт, адвокатське об`єднання «Радник» в особі керуючого партнера Чіпа Ярослава Миколайовича надав позивачеві юридичні консультації, вивчив матеріали справи і відповідну законодавчу базу, і склав позовну заяву до Самарського районного суду м. Дніпропетровська про відшкодування матеріального та морального збитку, заподіяного ОСОБА_1 , як власнику пошкодженого з вини ОСОБА_2 автомобіля «Мазда 626» д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи умови договору про надання правової допомоги, складність справи, час, витрачений адвокатом та обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає за доцільне позов в цій частині задовольнити та стягнути документально підтверджені витрати на правничу допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 139, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 34600 (тридцять чотири тисячі шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 липня 2023 року.

Суддя А.О. Сухоруков