Справа № 216/3236/23
провадження 2-з/216/44/23
УХВАЛА

іменем України

про забезпечення позову

28 липня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю

секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та припинення стягнення аліментів з батька дитини, стягнення аліментів з матері дитини на користь батька на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та припинення стягнення аліментів з батька дитини, стягнення аліментів з матері дитини на користь батька на утримання неповнолітньої дитини. В прохальній частині позову позивач просить суд: 1. починаючи з 20.11.2022 року стягнення аліментів за рішенням Центрально-Міського районного суду м Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2014 року по справі №216/6415/14-ц, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,. в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 2. Стягнути, починаючи з 20 листопада 2022 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти, на мою користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повноліття., в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (зі всіх видів її доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту мешкання дитини з рідним батьком ОСОБА_1 , а саме починаючи з 20.11.2022 і до моменту досягнення дитиною повноліття. 3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (пеню) неустойку 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки, починаючи з 20.11.2022, за навмисне ухиляння, та несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 . 4. Вжити всіх виконавчих дій та заходів до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: (блокування, та арешт всіх рахунків, обмежити виїзду за кордон, обмежити право боржника в керуванні транспортними засобами.

26 липня 2023 року позивач звернувся з заявою про забезпечення позову та просив суд: 1. Вжити заходів шляхом припинення стягнення аліментів з батька дитини починаючи з 20.11.2022, та починаючи з 20.11.2022 почати стягнення аліментів з матері дитини на користь батька на утримання неповнолітньої дитини; 2.Зупинити всі вжиті, державним виконавцем Лебідь О.В. стосовно стягнення у виконавчому провадженні №45614596 відкритому 26.11.2014 на підставі виконавчого листа 216/6415/14 від 23.10.2014 виданого Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів її заробітку (зі всіх видів її доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дітей відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заяву розглянуто за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали заяви, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що вимоги заявника про забезпечення позову не підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №524/188/18.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та її вимогами, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 фактично просить вирішити питання про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання судового рішення №216/6415/14-ц, про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яке набрало законної сили.

Таким чином, обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 151-153 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ