Постанова

Іменем України

26 липня 2023 року

м. Київ

справа № 638/20236/21

провадження № 61-13394св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров'я України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року в складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Городничої В. С., Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до судді Харківського окружного адміністративного суду Супруна Ю. О., голови Харківського окружного адміністративного суду Панченко О. В., Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі - ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України») про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до судді Харківського окружного адміністративного суду Супруна Ю. О. та голови Харківського окружного адміністративного суду Панченко О. В. про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Справу № 638/20236/21, 2/638/7372/21 за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди направлено для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Роз`яснено позивачці, що вона має право звернутися з даним позовом в порядку адміністративного судочинства до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

Постановляючи вказану ухвалу, апеляційний суд виходив з того, що заявник недоліки апеляційної скарги не усунула, не надала доказів сплати судового збору, натомість повторно звернулась з клопотанням про звільнення її від сплати судового збору. Суд апеляційної інстанції вважав, що жодних доказів, на підставі яких заявник може бути звільнена від сплати судового збору відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 надано не було.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

30 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 рокута ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник, зокрема, зазначає, що апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу, необґрунтовано відмовив їй у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. ОСОБА_1 вважає, що докази, які вона надала суду на підтвердження скрутного матеріального становища, є саме тими доказами, які свідчать про неможливість сплати нею судового збору за подання апеляційної скарги. На думку заявника, ухвала суду апеляційної інстанції є необґрунтованою та такою, що унеможливлює доступ до правосуддя.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року, витребувано матеріали справи з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

16 березня 2023 року справа № 638/20236/21 надійшла до Верховного Суду.

ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» у встановлений судом строк відзив на касаційну скаргу подано не було.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

За приписами частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року, до якої долучила клопотання про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено у зв'язку з ненаданням доказів на підтвердження обставин неможливості сплати ОСОБА_1 судового збору саме на момент подачі апеляційної скарги, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для сплати судового збору у розмірі 496, 20 грн.

14 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік. У цьому клопотанні заявник вказала, що на підтвердження скрутного матеріального становища нею на виконання приписів пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України надавалась копія довідки з Державної податкової служби про відсутність доходів за 2021 рік.

За приписами статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною першою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частина третя статті 136 ЦПК України).

Вирішуючи питання про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції на наведені законодавчі норми уваги не звернув, повторно подане ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору не розглянув, не перевірив надані нею докази на підтвердження неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За таких обставин, висновок апеляційного суду про повернення апеляційної скарги є передчасним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

У справі, що переглядається, касаційна скарга ОСОБА_1 задовольняється частково, а справа передається на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Тобто остаточного рішення по суті спору судом касаційної інстанції ухвалено не було, тому відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов