Справа № 127/2-1797/2009
Провадження 6/127/276/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 25.09.2009 Замостянським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості по кредитному договору № 1/76/170608 від 17.06.2018. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2019 замінено стягувача у виконанні рішення з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», якого ухвалою суду від 26.09.2022 замінено на ТОВ «Українська факторингова компанія». В переданих ТОВ «Українська факторингова компанія» матеріалах справи був відсутній виконавчий лист за вищевказаним судовим рішенням, у зв`язку із чим заявник неодноразово звертався із запитами до ДВС. Однак, відповідей отримано не було. Судове рішення від 25.09.2009 досі залишається не виконаним.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду ТОВ «Українська факторингова компанія» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

В судове засідання представник заявника, позивач та відповідач не з`явилися, хоча повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи.Причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи вищевикладене, клопотання заявника та положення підпункту 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 223, ч. 3 ст. 433 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника заявника та учасників справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Вивчивши заяву ТОВ «Українська факторингова компанія», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.09.2009 Замостянським районним судом м. Вінниці було ухвалено заочне рішення по справі № 2-1797/09, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованість станом на 25.02.2009 по кредитному договору № 1/76/170608 від 17.06.2008 в сумі 773 201, 04 гривень, що еквівалентно 100 415, 72 доларів США, та судові витрати в сумі 1 730, 00 гривень. (а.с. 49-50)

З матеріалів цивільної справи № 2-1797/09 вбачається, що Замостянським районним судом м. Вінниці за вищевказаним судовим рішенням 11.11.2009 було видано представнику ВАТ «БМ Банк» виконавчий лист.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2015 ПАТ «БМ Банк» було видано дублікат вищевказаного виконавчого документа і поновлено строк для його пред`явлення до виконання, встановивши при цьому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом одного року з дня набрання цією ухвалою суду законної сили. (а.с. 136-137)

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 31.03.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області було видано представнику ПАТ «БМ Банк» дублікат виконавчого листа. (а.с. 139, 146)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2019 було замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг». (а.с. 175-176)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2022 було замінено стягувача з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» при виконанні рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009, ухваленого у справі № 2-1797/09. (а.с. 203)

З повідомлень Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області № 21099/15.24-25 від 24.05.2019 та Другого відділу ДВС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) № 2796/22.20.2 від 10.01.2023 вбачається, що у Замостянському відділі ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області з 30.09.2016 на виконанні перебувало виконавче провадження № 52364737 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в сумі 773 201, 04 гривень, що еквівалентно 100 415, 72 доларів США, та судові витрати в сумі 1 730, 00 гривень на користь ВАТ «БМ Банк». 27.10.2017 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Наразі даний виконавчий документ не перебуває на виконанні. (а.с. 172, 213)

Вищевказане підтверджується також відомостями, що містяться в АСВП, доступ до якої є публічним.

Аналізуючи пункт 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Водночас, однією з підстав можливості видачі виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час набрання судовим рішенням про стягнення заборгованості законної сили, стягувач мав право протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили пред`явити виконавчий документ до виконання. Однак, як встановлено судом, Вінницький міський суд Вінницької області, постановивши 12.02.2015 ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа за судовим рішенням від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09, встановив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом одного року з дня набрання цією ухвалою суду законної сили, тобто до 18.02.2016. (а.с. 136-137)

Судом встановлено, що представник заявника звернувся до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Однак, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що заявник звернувся після закінчення строку, встановленого для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом прийнято до уваги, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання, яке є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав та інтересів, в даному випадку, прав та інтересів юридичної особи.

Однак, необхідною умовою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2022 між ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами № 15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» передало (відступило) ТОВ «Українська факторингова компанія» належні йому права вимоги до боржників, зазначених у додатку № 1 до цього договору, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/76/170608 від 17.06.2008. (а.с. 181-183)

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України неодноразово звертав увагу, що право на виконання судового рішення є складовою права на справедливий судовий захист.

Виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав заявника, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) встановив, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Войтенко проти України» (Voytenko v. Ukraine) від 29 червня 2004 року, п. 53).

Враховуючи те, що виконавчий документ, дублікат якого просить видати заявник, перебував на примусовому виконанні і був повернутий стягувачу 27.10.2017 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», судом встановлено переривання строку його пред`явлення до виконання.

Судом прийнято до уваги, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа вже після закінчення строку, встановленого для пред`явлення до виконання втраченого виконавчого листа.

Суд вважає, що законні права заявника не можуть бути реалізовані на сьогоднішній день.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому вважає за можливе і необхідне, оскільки рішення суду є обов`язковим для виконання, поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки суд прийшов до висновку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд вважає за можливе розглянути питання про видачу його дубліката.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

На чому також наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12.

Заявник стверджує, що під час передачі йому ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на виконання умов вищевказаного договору документації, виконавчий документ за судовим рішенням від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09 передано не було.

Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий документ було повернуто ДВС 27.10.2017 стягувачу ПАТ «БМ Банк». При цьому, доказів того, що ПАТ «БМ Банк», уклавши 26.10.2018 договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 261018 із ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», не передало останньому усю документацію стосовно відступлених прав, зокрема виконавчий документ за судовим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09, матеріали справи не містять. Натомість, умови цього договору чітко передбачають порядок обміну між сторонами правочину документацією. У відповідності до акта приймання-передачі документації від 26.10.2018 (додаток № 1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 261018 від 26.10.2018) ПАТ «БМ Банк» передав ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» усю документацію стосовно боржника ОСОБА_1 . Судом також звернуто увагу й на те, що звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача, ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» надало суду копію виконавчого документа.

Також, з матеріалів справи не вбачається, що ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на виконання пп. «а» п. 5.2. договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами № 15.02/2022_ГКФ від 15.02.2022 не було передано, зокрема виконавчий документ за судовим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09.

Доказів того, що заявник звертався до ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» із вимогою передати виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 , яке й було зобов`язано передати даний документ ТОВ «Українська факторингова компанія» на виконання умов вищевказаного договору й отримав відмову або іншу відповідь, матеріали справи не містять.

Отже, суд прийшов до висновку, що заявником не доведено суду належними, допустимими і достовірними доказами факт втрати виконавчого документа за судовим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення підпункту 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд прийшов до висновку про відмову заявнику у видачі дубліката виконавчого документа за судовим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ч. 1 та ч. 2 ст. 18, ст.ст. 258-261, 353, 354, 433, пп. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Визнати поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» пред`явлення виконавчого листа, виданого за судовим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09, до виконання.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого за судовим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09, до виконання.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа, виданого за судовим рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.09.2009 у справі № 2-1797/09- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена 31.07.2023.

Суддя: