ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6427/23 Справа № 235/6422/19 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С.В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

28 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючої судді: Максюти Ж.І.

суддів: Барильської А.П., Зайцевої С.А.

ознайомившись із апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 235/6422/19 відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, приватний виконавець Матвійчук Н.Є. звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року апеляційна скарга приватного виконавця Матвійчук Н.Є. залишалась без руху для усунення недоліків шляхом сплати судового збору.

27 липня 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н.Є., на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на те, що на виконавця покладено обов`язок отримувати дублікат виконавчого документу, втраченого не з його вини, тому виконавець і не повинен сплачувати судовий збір за подання такої заяви.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить повернути, враховуючи такі вимоги закону.

Згідно пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Колегія суддів, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, повинна встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Передбачений законом розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду (536,80 грн. у 2023 році) не є надмірним та не свідчить про наявність перешкод у доступі до правосуддя.

Аналогічний правовий висновок закріплений також і в ухвалі Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2023 року у справі № 905/1630/15 провадження № 61-3022ск23, за розглядом касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. з аналогічного питання.

Отже, колегія суддів, діючи в межах своїх дискреційних повноважень, дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору, враховуючи те, що приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не довела, що її фінансовий стан (в розумінні, наведеному в рішеннях ЄСПЛ в справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі») унеможливлює сплату судового збору в сумі 536,80 грн., враховуючи ще і те, що приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. не здійснює захист власних прав та інтересів, а діє в межах своїх повноважень суб`єкту професійної діяльності з примусового виконання рішень в порядку, встановленому законом, який прямо передбачає за подання, хоч би і виконавцем судових рішень, сплату судового збору.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Доводи апеляційної скарги щодо перешкоджання судами оперативності примусового виконання рішення суду, що діє на шкоду однієї із сторін виконавчого провадження, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, несплачуючи визначену суму коштів ухвалою суду, встановлену п.п.9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, приватний виконавець самостійно перешкоджає розглядові її заяви про видачу дублікату виконавчого документу по суті.

Оскільки апелянт у встановлений строк не виконала вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, зокрема, щодо надання документу про сплату судового збору, тому апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н.Є. належить вважати неподаною та повернути заявникові, що не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого листа - вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Судді: