Справа № 307/528/23 Провадження № 2/307/101/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 серпня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретар судового засідання - Немеш Д.І.,

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки, адвоката - Носа І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє - адвокат Носа Інна Михайлівна до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Служба у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Служба у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 01 грудня 2015 року, між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом № 7. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області, ухваленим 23 травня 2018 року, шлюб між ними було розірвано.

Від даного шлюбу разом з позивачем мають одна спільну дитину, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в подальшій долі сина, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач також не спілкується з сином в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, а тому створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Додає, що відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Син знаходиться на повному її утриманні.

Враховуючи наведене, просить позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.02.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, та призначено підготовче засідання.

07 червня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи, не заперечили.

Позивачка додала, що відповідач не тільки не піклується сином, а й взагалі не признає себе його батьком. З цього приводу він навіть звертався до суду з позовом про оспорювання батьківства, однак позов було залишено без розгляду, жодної матеріальної допомоги на утримання сина він не надає та стягнуті з нього згідно судового наказу аліменти сплатив лише за перші чотири місяці. Син його навіть не впізнає, оскільки в останнє відповідач приходив до нього коли дитині було два роки.

Відповідач, будучи відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями за штрих кодовими ідентифікаторами за №№ 897, 737 та 280 повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради, в особі начальника служби Реднік М. в судове засідання не з`явилася, водночас 29.03.2023 року подала до Тячівського районного суду Закарпатської області заяву в якій просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги викладені в заяві підтримує.

Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача та позивачка не заперечили проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження виданого виконкомом Ганичівської сільської ради 05.04.2017 р., батьками малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про шлюб виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 01.12.2015 р., позивачка 01.12.2015 року уклала шлюб з ОСОБА_2 та після одруження отримала прізвище ОСОБА_4 (а.с.12).

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року ухваленим у цивільній справі № 305/571/18 провадження 2/305/454/18, яке набрало законної сили 25 червня 2018 року, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвано. (а.с.5-6).

Згідно свідоцтва про шлюб виданого Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, 13 вересня 2018 року позивачка перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).

Згідно доданої до матеріалів справи довідки №2 про участь батьків вихованця ЗДО № 1 у дошкільному житті дитини від 17.01.2023 року виданої директором ОСОБА_7 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , контакту із ЗДО №1, де вчиться дитина, не підтримує, із вихователями не спілкується. Дитину до ЗДО №1 приводять і забирають мати і бабуся. (а.с.15).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов складеним депутатом Солотвинської селищної ради Марінчан Ю.Ю. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають ОСОБА_8 з донькою та внуком, у хороших умовах поживання. (а.с.16).

Згідно судового наказу виданого Рахівським районним судом Закарпатської області від 20 червня 2018 року винесеним у справі № 305/1016/18 провадження 2/305/58/18, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17).

З письмових пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 22.01.2023 року, які як встановлено в судовому засіданні є сусідами позивачки вбачається, що ОСОБА_2 не відвідує свого сина, не приймає участі у його вихованні та матеріально не забезпечує (а.с.18,20).

Вказані та встановлені під час розгляду справи обставини, дають суду підстави дійти висновку про неналежність та небажання виконання відповідачем, свого батьківського обов`язку з утримання та виховання дитини.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 27.03.2023 року, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50-52).

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що комісією встановлено, що малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на повному вихованні та утриманні матері. Проживає дитина з матір`ю, вітчимом та бабусею у власному житловому будинку. Батько дитини ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в подальшій долі, не цікавиться, успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, органом опіки та піклування розцінено, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Окрім цього на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради 22 березня 2023 року, яке відбулося за участі відповідача в телефонному режимі (через Viber), останній повідомив, що дитину він не визнає, так як він не може мати дітей, і він не проти позбавлення батьківських прав. (а.с. 50-52).

Повною мірою вищезгаданий висновок відповідає висновкам суду, є всебічним, об`єктивним щодо суттєвих обставин, які пов`язуються з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 .

Наведені у висновку факти та обставини підтверджуючі доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, самі по собі мають місце, та оцінюються судом в контексті дійсних взаємовідносин батька та дитини, яких по суті більше трьох років не існує, на що вказує бездіяльність поведінки батька, що має істотне значення для правильного, законного і обґрунтованого висновку з чутливого сімейного питання.

Таким чином, позивачкою доведено, відсутність можливості зберегти зв`язок між батьком і дитиною та доведено наявність винної поведінки відповідача щодо ухилення його від участі у виконанні покладеного на нього Законом батьківського обов`язку, щодо утримання та виховання сина.

Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, без будь-яких поважних на те причин, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток та взагалі не признає його як свою дитину, а отже позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини, є виправданою мірою, спрямованою на захист прав дитини, що має пріоритетне значення при вирішенні справи, а відтак позовні вимоги позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою були понесені судові витрати за подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 1073,80 гривень, які у відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України на підставі ст.ст. 150, 155, 164, 165, СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача - Служба у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області адреса місцезнаходження: 90575, смт. Солотвино, вул. Харківська, 1, Тячівського району Закарпатської області, .

Головуючий М.М. Бряник