Єдиний унікальний номер № 175/1747/18
провадження 2-зз/175/12/22
УХВАЛА

28 липня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

при секретарі Кульпіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 2018 року знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року по справі № 175/1747/18 було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок А загальною площею 128,9 кв.м., житловою 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж; В сарай; з.я. - зливна яма; № 1-3 споруди, Г -вбиральня, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя задоволено частково. Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: «Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м; за описом об`єкта: літ А - житловий будинок, загальною площею -128,9 кв.м, житловою площею -51,7 кв.м; літ а - відкрита веранда, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, №1 - колодязь, № 2 ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, з/я. - зливна яма, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 128,9 кв.м, житловою площею 51,7 кв.м; за описом об`єкта: літ А - житловий будинок, загальною площею -128,9 кв.м, житловою площею -51,7 кв.м; літ а - відкрита веранда, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, №1 - колодязь, № 2 ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, з/я. - зливна яма, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з: 1 - коридор, 2 - жила кімната, 3 - кухня, 4 - кладова, 5 - санвузол, балкон, жилою площею 17.0 кв.м, загальна площа 32.8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з: 1 - коридор, 2 - жила кімната, 3 - кухня, 4 - кладова, 5 - санвузол, балкон, жилою площею 17.0 кв.м, загальна площа 32.8 кв.м.

Та стягнуто судові витрати, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

01 липня 2022 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року.

28 червня 2023 року Постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом: визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру, скасувати.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року у частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом: визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру, та розподілу судових витрат, залишити в силі.

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач в своєму клопотанні просив скасувати заходи забезпечення позову у справі №175/1747/18 накладені ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року.

А тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 10 статті 158 ЦПК України передбачено, що у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи і заяви, надані та добуті докази, суд вважає можливим скасувати у повному обсязі заходи забезпечення позову, а саме: накладений арешт на житловий будинок А загальною площею 128,9 кв.м., житловою 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж; В сарай; з.я. - зливна яма; № 1-3 споруди, Г - вбиральня, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вжито ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року, оскільки, постановою Верховного Суду від 28 червня 2023 року по цивільній справі №175/1747/18 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом: визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру, скасовано, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року у частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом: визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру, та розподілу судових витрат, залишено в силі, тобто зазначене рішення (постанова) у встановленому законом порядку набрала законної сили, а тому з урахуванням вище викладеного та зазначеного відсутні передбачені законом підстави для подальшої наявності таких заходів забезпечення позову.

Отже, всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява є мотивованою та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаної заяви, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати у повному обсязі заходи забезпечення позову, а саме: накладений арешт на житловий будинок А загальною площею 128,9 кв.м., житловою 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж; В сарай; з.я. - зливна яма; № 1-3 споруди, Г - вбиральня, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вжито ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року, оскільки

Ухвала набрала законної сили 28 липня 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко