Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2023 Справа №607/5185/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним, за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 11.04.2022. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що протягом тривалого часу, коли дочка проживала із матір`ю позивачу доводилось спостерігати, як вона нехтує своїми батьківськими обов`язками, дочка знаходилась в антисанітарних умовах (проживала у квартирі із десятьма котами). 14 січня 2022 року після чергового конфлікту, під час якого відповідачка перебувала у нетверезому стані, позивач забрав дочку із того часу дочка постійно живає з ним. Зазначає, що у березні 2022 року відповідачка подала до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради заяву з приводу начебто вчинення позивачем перешкод у здійсненні нею своїх батьківських обов`язків та просила призначити їй графік спілкування з дочкою. Під час розгляду даного питання психолог проводив співбесіду з спільною дочкою сторін з метою визначення її бажання жити з батьком або матір`ю. Рішенням № 54 від 25.03.2022 вирішено встановити ОСОБА_2 графік побачень з дочкою. Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради визнано та встановлено факт проживання дочки ОСОБА_4 разом із батьком. Позивач вказує, що незважаючи на фактично встановлений порядок відповідачка продовжує провокувати між ними конфлікт, що змушує його у судовому порядку встановити місце проживання спільної дочки. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити та визначити місце проживання дитини разом із ним.

20.06.3022 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повному обсязі та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи у встановленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки.

Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини. Просив розглядати справу без присутності представника органу опіки та піклування, за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2016, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

У даному шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 21січня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Рішення комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 25.03.2022 № 54 «Про встановлення порядку участі матері ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено доручити службі у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради підготувати проект рішення про встановлення порядку участі матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до графіку спілкування в такі дні: щосуботи з 15:00 до неділі 18:00. Побачення повинні відбуватися за бажанням дитини, в місцях культурно розважального характеру на території м. Тернополі та за місцем проживання матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки № 4 від 26.01.2022 ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_1 працює в ФОП « ОСОБА_5 » з 09.04.2021, на даний час момент займає посаду Комплектувальник товарів.

Відповідно до характеристики, виданої ФОП ОСОБА_5 26.01.2022, ОСОБА_1 працює старанно та відповідально підходить до виконання завдань, дотримується термінів виконання, не порушував правил внутрішнього трудового розпорядку та умов трудового договору. У керівництва компанії користується довірою, працює продуктивно, відзначається загальною культурою та високим моральними якостями.

Як вбачається з листа Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 10.02.2022 № Л-26, ОСОБА_6 19.04.2020 звертався в Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області про те, що його дружина, яка перебуває у нетверезому стані, вчиняє сварку та провокує на бійку.

Згідно з листом ВП №2 (м. Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 15.02.2022 № 838/110/01-2022, ОСОБА_6 звертався з повідомленням від 10.12.2019 про те, що дружина ОСОБА_2 ображає його по телефону нецензурними словами, забороняє зустрічатися з спільною дитиною; також ОСОБА_6 звертався з повідомленням від 08.11.2021 про те, що дружина ОСОБА_2 не виконує обов`язки щодо виховання спільної дитини; ОСОБА_6 звертався з повідомленням від 14.0.12022 про те, що дружина ОСОБА_2 не дозволяє бачитись з їхньою спільною дочкою.

Відповідно до довідки Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 02.02.2022 № 236/28-03 за адресою АДРЕСА_1 серед інших зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.08.2001, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Як вбачається із висновку органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1129 від 20.10.2022, орган опіки і піклування вважає недоцільним визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вищевказаного висновку, малолітня дитина ОСОБА_3 перебуває закордоном із матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що позивач ОСОБА_8 має самостійний дохід, має задовільні житлово-побутові умови, даних, які б негативно характеризували позивача в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначення місця проживання дитини разом із батьком, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки на час вирішення даного спору відповідачка ОСОБА_2 разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_3 перебувають за межами території України, а тому вирішення даного спору на час розгляду справи суд вважає передчасним.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, тому судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 273, 280-282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, 19, 110, 112, 141, 160, 161, 171 Сімейного кодексу України, Декларацією з прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р., Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., Постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 за її фактичним місцем проживання в АДРЕСА_1 - відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, адреса: бульвар Т. Шевченка, 1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич