КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/3786/22 Головуючий у І інстанції Марчук О.Л.
Провадження №22-ц/824/7304/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2023 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 їїбатька - ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,1878 гектара, кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яцьківської сільської ради Васильківського району Київської області.

В обґрунтування позову зазначила, що спірна земельна ділянка належала на праві власності її бабусі - ОСОБА_3 на підставі розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 17.04.2007 року №250 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №978937 від 14 жовтня 2008 року.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та за життя не встигла отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку і державний акт був виданий на її ім`я вже після її смерті.

25 квітня 2007 року батько позивачки - ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , як спадкоємець в порядку статті 1266 ЦК України.

Однак, постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Смоліної І.В. від 15.04.2014 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документу, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку.

Позивачка зазначає, що її батько - ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, так як вступив в фактичне володіння спадковим майном, обробляв спадкову земельну ділянку, у нього знаходився державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №978937 від 14 жовтня 2008 року. Але право власності на вказану земельну ділянку за життя батько оформити не встиг, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 квітня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Соломатіної О.П., де була заведена спадкова справа №25/2016.

Потім, 10 серпня 2022 року позивачка знов звернулась до приватного нотаріуса Соломатіної О.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримала постанову №23/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що зазначена земельна ділянка не входить до складу спадщини померлого.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неправильне застосування норм процесуального права, формальне ставлення до вивчення обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.03.2023 року в розділі форма власності вказано приватна власність, а у відомостях про суб`єктів права власності на земельну ділянку вказана ОСОБА_3 , тобто реєстрація майнових прав померлої ОСОБА_3 на спірне нерухоме майно відбулася.

Посилається також на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що спірне нерухоме майно не належало спадкодавцю позивачки та раніше його спадкодавцю, з огляду на положення частини 1 статті 126 ЗК України в редакції до 01.01.2013 року, де вказано, що документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт на право власності.

Вважає, що відмовивши у задоволенні позову, суд фактично позбавив її права на законну спадщину.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина 3 статті 360 ЦПК України).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач - Васильківська міська рада Київської області свого представника для участі у судовому засіданні не направили, про дату, час та місце розгляду справи булиповідомленіналежним чином.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, який не з`явивя у судове засідання, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України. Його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2014 року (а.с. 11).

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 вбачається, що єдиним його спадкоємцем за законом є його дочка - позивачка по даній справі ОСОБА_1 (а.с. 90 - 146).

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У встановленому законом порядку позивачка звернулася до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого батька, що підтверджується змістом досліджених в судовому засіданні під час розгляду справи по суті копій матеріалів спадкової справи померлого.

Постановою Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Соломатіної О.П. від 10.08.2022 року № 23/02-31, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яцьківської сільської ради Обухівського району Київської області у зв`язку із тим, що зазначена земельна ділянка не входить до складу спадщини померлого (а.с. 18 - 20).

Судом також встановлено, що на підставі розпорядження Васильківської районної державної адміністрації № 250 від 17 квітня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 14 жовтня 2008 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 5 на земельну ділянку площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яцьківської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 15).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19 лютого 2007 року (а.с. 10).

З матеріалів спадкової справи № 291/2007 до майна померлої ОСОБА_3 вбачається, що її спадкоємцем за законом був її син - батько позивачки по даній справі ОСОБА_2 (а.с. 72 - 85).

До своєї смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звертався до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлої матері, що підтверджується змістом досліджених в судовому засіданні під час розгляду справи по суті копій матеріалів спадкової справи померлої.

Однак, постановою державного нотаріуса Васильківської районної нотаріальної контори Київської області Смоліної І.В. від 15.04.2014 року № 918/02-31, спадкодавцю позивачки відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яцьківської сільської ради Васильківського району Київської області у зв`язку із відсутністю документі, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно (а.с. 82).

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 був ОСОБА_2 (батько позивачки), який цю спадщину прийняв, однак не оформив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що станом на дату відкриття спадщини не було зареєстровано відповідно до законодавства майнові права ОСОБА_3 наземельну ділянку площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яцьківської сільської ради, отже, вказане нерухоме майно не належано спадкодавцю позивачки та раніше його спадкодавцю, тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Норма частини першої статті 125 Земельного кодексу України у редакції, яка була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 126 Земельного кодесу України у редакції, яка була чинною станом на дату смерті спадкодавця, право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно доЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зокрема, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відсутня інформація про реєстрацію земельної ділянки площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яцьківської сільської ради.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується позивачем, щоправовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку було видано після смерті особи,на ім`я якої оформлено земельну ділянку на підставі нормативно-правового акту індивідуальної дії, що був прийнятий також після смерті особи прав та інтересів якої він (акт) стосувався.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

З огляду на вказане, ОСОБА_3 , реалізувала за життя своє право на оформлення права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звернувшись до Васильківської районної державної адміністрації для її оформлення. Однак, Станом на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , не набула права власності на спірну земельну ділянку, оскільки розпорядження Васильківської районної державної адміністрації № 250 від 17 квітня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 було прийнято вже після її смерті. Те ж стосується і Державного акту серії ЯЕ № 5 на земельну ділянку площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041, який видано 14 жовтня 2008 року.

Згідно положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)

Як наслідок, померлий батько позивачки свого часу не успадкував після своєї матері земельну ділянку площею 3,1878 гектари кадастровий номер :03:003:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яцьківської сільської ради, оскільки вона не входила до складу спадщини.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України 2002 року рішення про надання в користування земельних ділянок, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. У разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об`єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 01 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

ЗК Україниу редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18).

У зв`язку із цим, слід зробити висновок, що і позивачка не має права на спадкування вказаної земельної ділянки, оскільки її батько не набув права власності на дане нерухоме майно, як і його спадкодавець.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27.07.2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.