Справа № 216/4793/23
Провадження 2-н/216/1258/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/ 4 частини від заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023 року заявник звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника аліментів на утримання малолітньої дитини

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Загальні правила підсудності врегульовані ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Цивільним процесуальним законодавством України передбачені такі види підсудності: загальна, альтернативна та виключна.

Загальна територіальна підсудність - підсудність справ за місцезнаходженням відповідача.

Альтернативна підсудність - підсудність справ за вибором позивача. Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві у справах, що розглядають ся у позовному провадженні.

Статтею 162 ЦПК України встановлена загальна територіальна підсудність в справах про видачу судового наказу, тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Права на застосування альтернативних правил підсудності розділом 2 глави 9 ЦПК України « Наказне провадження» не передбачено.

В пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності. Зокрема, заява подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно заяви про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Із системного аналізу вказаної статті випливає, що суд може розглянути заяву про видачу судового наказу лише у разі встановлення, що заява підсудна відповідному суду на підставі відомостей щодо боржника, який зареєстрований у районі, на який поширюється юрисдикція такого суду. За наслідками розгляду заяви суд або видає судовий наказ, або відмовляє у цьому.

Судом, 24.07.2023 року, здійснено запит до щодо з`ясування місця реєстрації боржника у даній справі.

Згідно отриманої 31.07.2023 року, відповіді, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів за зареєстрованим місцем проживання заявника (яка також не є зареєстрованою у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу) не передбачено законом, боржник не зареєстрований за зазначеною у заяві адресою: АДРЕСА_1 , а отже - заява не підсудна Центрально-Міському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 165, 167, 258-260 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/ 4 частини від заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Заяву разом з доданими до неї документами повернути заявнику.

Копію цієї ухвали для відому направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: М.В. БУТЕНКО