Справа № 743/840/23
Провадження №2-о/743/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

присяжних - Джоли Ю.М., Герасименко В.І.,

при секретарі Воєдило О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ріпкинська селищна рада про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, якою просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім. Заявниця посилається на те, що вона 28.10.1977 року уклала з ОСОБА_2 шлюб, проживали однією сім`ю, та були зареєстровані в АДРЕСА_1 . 21.04.2022 заявниця з ОСОБА_2 поїхали разом до села Суличівка Чернігівської області, де ОСОБА_2 гуляв на вулиці та пішов у невідомому напрямку і в подальшому зник безвісти. Заявниця розшукувала свого чоловіка, але намагання знайти ОСОБА_2 виявилося безрезультатним. 23.04.2022 ОСОБА_3 , як друг сім`ї, звернувся до чергової частини ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, з повідомленням про зникнення ОСОБА_2 , так як заявниця на той час перебувала в лікарні. 23.04.2022 було відкрито кримінальне провадження № 0001717 за ч. 1 ст.115 КК України. Починаючи з цього періоду, заявниця самостійно також здійснювала пошук чоловіка через всіх знайомих, проте пошуки не дали жодного результату. Про місце перебування ОСОБА_2 так і не має відомостей більше року. ОСОБА_2 розшукується Чернігівським районним управлінням ГУНП в Чернігівській області як безвісно відсутній.

Заявниці необхідно визнання ОСОБА_2 , безвісно відсутнім для вирішення питання щодо подальшого користування та розпорядження нерухомим майном.

Від представника - адвокат Зеленська А.О. до суду надала заяву про розгляд справи за відсутності її та заявниці, просить задовольнити їх вимоги.

Представник заінтересованої особи - Ріпкинської селищної ради в судове засідання надав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та стосовно задоволення заявлених вимог не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про визнання особи безвісно відсутньою - підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно зі статтею 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є чоловіком заявниці ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 28.10.1978 року.

З витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001717, вбачається, що 23.04.2022 до чергової частини Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 за фактом зникнення друга ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з яким було втрачено зв`язок 21.04.2022 коли останній перебував в с.Суличівка та перестав виходити на зв`язок.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001717 від 23.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_2 розшукується Чернігівським районним управлінням ГУНП в Чернігівській області як безвісно відсутній. Однак місце знаходження останнього не встановлено.

Частиною 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Заявниці необхідно визнання ОСОБА_2 , безвісно відсутнім для вирішення питання щодо подальшого користування та розпорядження нерухомим майном.

Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом року за місцем останнього відомого місця проживання ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявниці та наявність підстав для визнання останнього безвісно відсутнім з 21.04.2022, оскільки саме з цього дня місце його перебування є невідомим вже понад один рік та факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст.309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Ріпкинська селищна рада (смт.Ріпки, Чернігівського району Чернігівської області, вул.Святомиколаївська, 85) про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_2 , виданий Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області, дата видачі 03.04.2022 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , безвісно відсутнім з 21.04.2022.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляція на рішення може бути подана до Чернігівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.В. Павленко

Присяжні: Ю.М. Джола

В.І. Герасименко