Ухвала

31 липня 2023 року

м. Київ

справа № 334/1069/22

провадження № 61-11192ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості неправомірним та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2022 року звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз») про визнання неправомірним та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на загальну суму 33 466,84 грн за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказувала, що між сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання. У 2007 році в будинку за адресою: АДРЕСА_1 був установлений газовий лічильник марки САМГАЗ G4, заводський номер 2839860, який у грудні 2013 року був демонтований співробітниками ПАТ «Запоріжгаз» на повірку. 14 грудня 2013 року співробітниками ПАТ «Запоріжгаз» був виконаний монтаж засобу вимірювальної техніки після повірки, проте акт про пломбування або інший документ, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження споживачеві лічильника газу та установлених пломб і індикаторів, не складався.

13 квітня 2018 року контролером був складений акт № про проведення обстеження будинку. Жодних зауважень до роботи газового лічильника не було.

На початку 2021 року позивач при знятті показань газового лічильника звернула увагу, що заводська пломба з лівої сторони під впливом зовнішніх факторів почала руйнуватися, про що повідомила відповідача. 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до головного метролога АТ «Запоріжгаз» із вимогою перепломбувати газовий лічильник у зв`язку із корозією пломбувального матеріалу.

Представник АТ «Запоріжгаз» Азамат Н. Ю. на підставі розгляду заяви про перепломбування газового лічильника склала акт про порушення № ZP003334, встановивши несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: порушення заводської пломби зліва на відліковому механізмі.

Відповідно до акту експертизи лічильника газу № 1293 від 13 грудня 2021 року виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ; відсутня повірочна пломба з відбитками тавр/пломба заводу-виробника ЗВТ з лівого боку лічильного механізму, внаслідок чого наявний доступ до фіксуючого гвинта, що утримує лічильний механізм на корпусі лічильника, що в свою чергу надає доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № R32949647. В акті експертизи газового лічильника № 1293 від 13 грудня 2021 року зазначена окрема думка члена комісії інженера з метрології II категорії ОСОБА_2 , відповідно до якої лічильник газу з 2018 року не мав використовуватися як засіб вимірювальної техніки для обліку газу до проведення повірки.

Єдиною підставою для нарахування штрафних санкцій є те, що було встановлено порушення цілісності заводської пломби заводу-виробника ЗВТ. При цьому жодний документ, складений працівниками АТ «Запоріжгаз», не засвідчує факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що призвело до його неправильної роботи або до викрадення позивачем газу.

Крім того, не надано жодного документу, який би свідчив про те, що пломба заводу-виробника ЗВТ не була пошкоджена або наявна на момент його установки ЗВТ позивачу після його повірки 14 грудня 2013 року. Відсутність відбитка тавра державного повірника (пломби) сама по собі не може свідчить про наявність складу правопорушення, оскільки актом експертизи лічильника № 1293 від 13 грудня 2021 року не встановлено, що саме відсутність тавра вплинула на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ та саме внаслідок відсутності відбитка тавра державного повірника витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства), та призвело до викривлення даних обліку природного газу.

03 лютого 2022 року газовий лічильник був переданий для проведення незалежного трасологічного дослідження. Згідно з висновком експертного дослідження № ЕД-19/108-22/1897-ТР від 08 лютого 2022 року пошкодження заводської пломби-заглушки та вільний доступ до гвинта кріплення на лічильнику газу дозволяє лише частково знизити фіксацію відлікового пристрою на корпусі лічильника, здійснити механічний вплив на деталі відлікового пристрою лічильника газу без пошкодження інших пломб, встановлених на відліковий пристрій, або пошкодження корпусу та кришки пристрою неможливо. Сліди механічного, хімічного або термічного впливу на деталі відлікового пристрою лічильнику газу відсутні.

В порушення вимог Кодексу ГРС відповідач не надав обґрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача. АТ «Запоріжгаз» не надало належних та допустимих доказів втручання ОСОБА_1 у роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом пошкодження на них пломб, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалися (обліковувалися частково чи з порушенням законодавства), та вчинення інших дій, що призвели до викривлення даних обліку природного газу. В зв`язку з викладеним АТ «Запоріжгаз» не має достатньо правових підстав здійснювати нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу, а акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на загальну суму 33 466,84 грн до ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

АТ «Запоріжгаз» у травні 2022 року звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу.

Мотивуючи позовні вимоги зазначало, що 02 грудня 2021 року при контрольному огляді приладу обліку в будинку ОСОБА_1 працівниками AT «Запоріжгаз» було виявлено порушення - несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ); відсутність пломби заводу виробника з лівого боку ЗВТ № 2839860. За наслідками огляду було складено акт про порушення № ZP 003334 від 02 грудня 2021 року відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, який був засвідчений двома представниками AT «Запоріжгаз» та підписаний споживачем ОСОБА_1 без застережень та зауважень. На виконання вимог пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС до акту про порушення внесено інформацію щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення, дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення. 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 була присутня на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. З метою підтвердження факту роботи ЗВТ у відповідності до вимог закону, 02 грудня 2021 року лічильник у присутності ОСОБА_1 демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу № 001783 від 02 грудня 2021 року, який підписано споживачем без застережень та зауважень.

Факт доставки в належному стані демонтованого ЗВТ для проведення експертизи підтверджується актом експертизи лічильника газу № 1293 від 13 грудня 2021 року, де зазначено про цілісність пломби на упаковці.

Експертизу лічильника газу позивача було проведено 13 грудня 2021 року у відповідності до вимог глави 10 розділу X Кодексу ГРС. Комісія по проведенню експертизи дійшла висновків про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутність повірочної пломби з відбитками тавр/ пломба заводу-виробника ЗВТ з лівого боку лічильного механізму, внаслідок чого наявний доступ до фіксуючого гвинта, що утримує лічильний механізм на корпусі лічильника, що в свою чергу надає доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник поміщено в пакет, опломбовано пломбою № R32949647, повернений споживачу.

За результатами розгляду акту про порушення від 02 грудня 2021 року № ZP 003334 на засіданні комісії в присутності представника споживача було прийнято рішення про його задоволення, про що складено протокол засідання комісії від 17 грудня 2021 року № 3025. Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). За виявлене порушення, відповідно пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС розрахунок об`єму необлікованого природного газу за зазначеною адресою нараховано за граничними об`ємами за період з 02 червня 2021 року по 30 листопада 2021 року, з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача, опалювальної площі та кількості зареєстрованих осіб.

Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) та його вартості та рахунок на сплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) та його вартості в сумі 33 466,84 грн були надіслані споживачу з супровідним листом № 690-СЛ-745-0122 від 18 січня 2022 року.

Враховуючи необліковане споживання природного газу, не сплату ОСОБА_1 вартості донарахованого обсягу природного газу, AT «Запоріжгаз» просило суд стягнути на його користь з позивача вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу в сумі 33 466,84 грн.

Ленінський районний суд м. Запоріжжя рішенням від 16 лютого 2023 року, яке залишив без змін Запорізький апеляційний суд постановою від 27 червня 2023 року, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

Задовольнив зустрічний позов AT «Запоріжгаз». Стягнув з ОСОБА_1 на користь AT «Запоріжгаз» вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу в сумі 33 466,84 грн.

Вирішив питання щодо судових витрат.

22 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 27 червня 2023 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову AT «Запоріжгаз» відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі незначної складності, тобто рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є немайнові та майнові вимоги про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання провести перерахунок, а також про стягнення необлікованого об`єму природного газу.

Ураховуючи предмет та підстави позову, встановлені судами обставини, а також те, що позивач є споживачем послуг з постачання природного газу, позов такої особи пред`явлено до організації, яка бере участь у наданні послуги з постачання природного газу.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків з цієї категорії спорів, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Урахувавши предмет позову, оскаржувані судові рішення, прийняті у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 зазначає, що справа має для неї виняткове значення, є життєво важливою, оскільки заявник перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Конституційним принципом судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судових рішень виключно у випадках, визначених законом.

Цьому конституційному принципові відповідає загальне правило пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України щодо того, що усі судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не підлягають касаційному оскарженню. Це означає, що рішення суду апеляційної інстанції у таких справах є остаточним і подальшому оскарженню не підлягає.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), № 40160/12) наголосив на обмеженості доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (справа «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], № 36760/06, § 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і варто враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції» (Levages Prestations Services v. France), § 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії» (Brualla Gomez de la Torre v. Spain), § 37; та «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), § 32, № 29182/03, від 02 листопада 2006 року; «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia) § 29, від 07 липня 2015 року, № 18499/08).

Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», § 36; рішення у справі «Козліца проти Хорватії», § 33; рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії», § 34, «Добріч проти Сербії» (Dobric v. Serbia), «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. CROATIA), № 2611/07 та § 54, від 21 червня 2011 року, № 15276/07; та «Йовановіч проти Сербії» (Jovanovic v. Serbia), § 48, від 02 жовтня 2012 року, № 32299/08).

Саме національний верховний суд, якщо цього вимагає національне законодавство, повинен оцінювати те, чи досягнуто передбачений законодавством поріг ratione valoris для подання скарги саме до цього суду. Відповідно, в ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять до нього, верховний суд не може бути зв`язаний або обмежений помилками в оцінюванні зазначеного порогу, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього (згадане вище рішення у справі «Добріч проти Сербії», § 54).

Також ЄСПЛ постановив ухвалу щодо неприйнятності заяви від 09 жовтня 2018 року, № 26293/18 у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine), у якій зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

ЄСПЛ у цьому рішенні зазначив, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій він також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій.

За змістом практики ЄСПЛ обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством порогу ratione valoris для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі незначної складності, яка визнана судом малозначною, а отже, не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити.

За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості неправомірним та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров