465/5668/23
2-з/465/126/23
У Х В А Л А

судового засідання

31.07.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору позики та договору іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Свою заяву мотивує тим, що спірні договори суперечать Цивільному кодексу України, а також закону України «Про іпотеку», оскільки на час їх укладення основне зобов`язання не існує. Наведене пояснюється тим, що йому не передано відповідачем позику за договором безпроцентної позики від 24.07.2023 року.

Оскільки щодо спірного майна заявлені позовні вимоги, тобто майно знаходиться в спорі в той час як відповідач має можливість здійснити реєстрацію права власності на нього та в подальшому розпоряджатися та відчужувати його на користь третіх осіб, просить застосувати такий спосіб забезпечення позову як накладення заборони на його відчуження. Просить заяву задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153Цивільного процесуальногокодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи, у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, заяву про забезпечення позову по даній справі, слід задоволити.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеної заяви не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

На підставі наведеного та керуючись статтями 149-153 ЦПК України, с у д

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору позики та договору іпотеки задоволити.

Заборонити державним реєстраторам прав на

нерухоме майно та суб`єктам державної реєстрації прав (в тому числі виконавчим органам

сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольській міським, районним,

районним у м.Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, іншим особам та

органам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно,

скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, будь-які

реєстраційні дії в тому числі відкриття та/або закриття розділів в державному реєстрі прав , а

також вносити до державного реєстру прав записи про державну реєстрацію речових прав та

їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни

до таких записів, щодо наступного нерухомого майна :

-нежитлові приміщення, а саме: підвальні приміщення під літерами від «X», «XI а»,

«XII», «XIII», «XIV», площею 49,2 кв.м, та приміщення 1-го поверху під літерами від "114" по

"134" включно, "VI", "VII" площею 241,3 кв.м, загальною площею 290,5 кв.м., що розташовані

за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять

два)- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -1;

-нежитлове приміщення загальною площею 54,6 кв.м., що розташоване за адресою:

АДРЕСА_2 - реєстраційний номер

об`єкта нерухомого майна - 27;

-нежитлові приміщення 54-1 - 54-21, приміщення підвалу XVIII-XXII, загальною

площею 369,8 кв.м., що розташовані за адресою:

АДРЕСА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -

1;

-нежитлові приміщення 1 поверху, загальною площею 113,1 кв.м., що розташовані за

адресою: АДРЕСА_4 ,

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1;

-нежитлові приміщення, а саме: нежитлові приміщення в підвалі, позначені номерами

II,III; на першому поверсі будинку - 11-1,11-2,11-3,1 1-4,11-5, загальною площею 88,5 кв.м., що

розташовані за адресою:

АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1;

-нежитлові приміщення 1 -го поверху, загальною площею 86,8 кв.м., позначені за планом

земельної ділянки літерою «А-5» (1-11), що розташовані за адресою:

АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта

нерухомого майна - 1;

-нежитлові приміщення, а саме: приміщення позначені в поверховому плані

літерами 69; 70; 70 (1); 71-75; 89; 90 і розташовані на першому поверсі будинку, загальною

площею 119,7 кв.м., що розташовані за адресою:

АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого

майна - 1;

-земельна ділянка площею 1(один) га, що розташована за адресою: Львівська область,

Стрийський(колипшя назва-Сколівський) район, Тухольківеька сільська рада, урочище Стаї.

категорія земель - землі рекреаційного призначення, вид цільового призначення земельної

ділянки: 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, кадастровийномер земельної ділянки: :02:000:0102, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали суду скерувати сторонам у справі, а також відповідним органам для її виконання.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_8 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 .

Суддя Ванівський Ю.М