Провадження № 2/369/890/23
21.06.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
при секретарі Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, -
01.10.2021 року Позивач АТ «КРЕДОБАНК» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.
Свої вимоги мотивував тим, що 25.03.2019 року між Акціонерним Товариством «Кредобанк» (надалі - Банк, Позивач, АТ Кредобанк») та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач-1, Боржник) укладено Кредитний договір № СL-180234 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - Кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі (п.1 Договору).
Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі 200 000,00 грн, (Двісті тисяч гривень 00 копійок) на строк до 22 березня 2024 року. Відповідно до п.2.4 Договору, Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 200000,00 грн. Відповідно до п.2.5 Договору, для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.3.1 Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься в п.2.4 Кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних.
Відповідно до п. 4.2. Договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною у п. 4.1. Цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього.
Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Договором відповідно до Графіку платежів Всього Позичальник зобов`язаний здійснити 60 Щомісячних платежів по 7434 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору. Відповідно до п. 6.6. Договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: У першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); У другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); У третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредитного (основного боргу) на наступний місяць/місяці.
Відповідно до Анкети-заяви № СL-180234 зазначено, що шляхом підписання цієї Анкети-заяви - ОСОБА_2 не заперечує проти отримання ОСОБА_1 кредиту. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № СL-180234 від 25.03.2019 року станом на 27.05.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 190 841,87 грн. (Сто дев`яносто тисяч вісімсот сорок одна гривня 87 копійок), тю складається із:
заборгованості за тілом кредиту - 173 902,08 грн;
Заборгованості за відсотками - 16 939,79 грн.
28.04.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до ОСОБА_1 , однак протягом строків, встановлених досудового вимогою, ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості не виконала. Крім того, представник позивача заявляє вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написання позовної вимоги та супроводом представника в судових засіданнях у розмірі 19 084,18 грн.
На підставі викладеного, просив суд:
Заборгованості за тілом кредиту -173 902,08 грн;
Заборгованості за відсотками - 16 939,79 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Києво- Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2023 року закрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному судовому провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
Представник Позивача - адвокат Павленко С.В. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника Позивача. Проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач - 1 ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї отримала. На адресу суду відзиву на позовну заяву не подала. Причини неможливості подати відзив суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
Відповідач - 2 ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду позовної заяви був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, с дата складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 25.03.2019 року між Акціонерним Товариством «Кредобанк» (надалі - Банк, Позивач, АТ Кредобанк») та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач-1, Боржник) укладено Кредитний договір № СL-180234 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - Кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі (п.1 Договору).
Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі 200 000,00 г, (Двісті тисяч гривень 00 копійок) на строк до 22 березня 2024 року.
Відповідно до п.2.4 Договору, Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 200000,00 грн.
Відповідно до п.2.5 Договору, для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.3.1 Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься в п.2.4 Кредитного договору.
Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних.
Відповідно до п. 4.2. Договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною у п. 4.1. Цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору.
Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Договором відповідно до Графіку платежів Всього Позичальник зобов`язаний здійснити 60 Щомісячних платежів по 7434 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору.
Відповідно до п. 6.6. Договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: У першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); У другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); У третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредитного (основного боргу) на наступний місяць/місяці.
Згідно із п. 6.9. Договору, Банк у випадку, передбачених п. 3.3. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника.
Відповідно до 6.10. Договору, Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги Банку (п.6.9.) усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії інші належні до сплати платежі за цим Договором не пізніше 31-го календарного дня після отримає письмового повідомлення Банку.
Відповідно до п. 7.1. Договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахований Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 8.1. Договору, за виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.
Отримання в позику відповідачем ОСОБА_1 у позивача кредитних коштів в сумі 200 000, 00грн. підтверджується меморіальним ордером №16621769 від 25.03.2019 року.
25.03.2019 р. між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву № СL-180234 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 .
Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_1 з 24 04.1992 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 і факт розлучення не був зафіксований, тому можемо стверджувати, що на момент укладення Кредитного договору№ СL-180234 вони були в шлюбі. Згідно з Анкетою-заявою № СL-180234 зазначено, що шляхом підписання цієї Анкети-заяви - ОСОБА_2 не заперечує проти отримання ОСОБА_1 кредиту.
На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.
Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № СL-180234 від 25.03.2019 року станом на 27.05.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 190 841,87 грн. (Сто дев`яносто тисяч вісімсот сорок одна гривня 87 копійок), тю складається із:
заборгованості за тілом кредиту - 173 902,08 грн;
заборгованості за відсотками - 16 939,79 грн.
28.04.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до ОСОБА_1 та просив повернути заборгованість протягом 30-ти днів з дня отримання цієї вимоги. Однак протягом строків, встановлених досудового вимогою, ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості не виконала.
Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «Кредобанк» посилалося на те, що умови кредитного договору належним чином відповідачами не виконуються, у зв`язку з чим просило стягнути заборгованість з відповідачів солідарно, так як відповідач ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 , кредит був отриманий позичальником на поточні потреби і використаний в інтересах сім`ї, а тому подружжя несе солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту.
Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту.
Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач ОСОБА_1 ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 190 841,87 грн.
Щодо заявлених позовних вимог АТ «Кредобанк» до відповідача ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-180234 від 25.03.2019 року, то суд дійшов висновку, що у їх задоволенні необхідно відмовити, зважаючи на таке.
Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 4 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Згідно з правовою позицією ВС у постанові № 61-1028св18 від 03 травня 2018 року, тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї.
За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.
Вказаний правовий висновок підтверджений у правовій позиції Верховного Суду у справі №205/5882/18 від 07.10.2020 року.
Як убачається із анкети-заяви СL-180234 фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 25.03.2019 року, у цій заяві вона вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 у даній заяві вказала ціль отримання кредиту купівля автомобіля, на підтвердження чого року поставила свій підпис у даній заяві. Крім того, у вказаній заяві міститься підпис ОСОБА_2 , про те, що він не заперечує проти отримання його дружиною кредиту.
Однак, оскільки позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вказаний кредитний договір було укладено відповідачем ОСОБА_1 в інтересах її сім`ї і отримані на підставі такого договору кредитні кошти використовувалися нею в інтересах сім`ї, то, відповідно, зазначений кредитний договір не створює обов`язків для іншого з подружжя ОСОБА_2 , тобто чоловіка - відповідача 1 ОСОБА_1 , а тому підстав для задоволення солідарної вимоги позивача суд не вбачає, у зв`язку з чим вважає необхідним в цій частині позову - відмовити.
Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення солідарно із відповідачів суми витрат на професійну правову допомогу у роз мірі 19 084, 18 грн.
Згідно п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи правова допомога надавалась позивачу адвокатом Павленко С.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року.
Проте, представником позивача в порушення вимог ч. 3 ст.137ЦПК України не надано суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи вищевикладене, наданий позивачем договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року у підтвердження заявленої до стягнення із відповідачів на користь позивача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 084, 18 грн не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні ст. 137 ЦПК України, оскільки відсутній розрахунок (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та акт прийому-передачі виконаних робіт.
Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів не достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що адвокатом не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, а тому заявлена позовна вимога про стягнення витрат на професійну правову допомогу задоволенню не підлягає.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 33090620 від 16.06.2021 року у сумі 2 862, 63 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 862, 63 грн.
Керуючись ст.27, 526, 530, 541, 549, 551, 1046-1056 ЦК України, ст.61, 65 СК України, ст.10-13,137, 141,259,263-265,268, 279 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості- задовольнити частково.
В іншій частині в позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про відповідача - 1: ОСОБА_1 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача - 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: відсутній, АДРЕСА_1 .
Суддя Андрій ВОЛЧКО