КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 752/540/13-ц Головуючий у суді першої інстанції: Мазур Ю.Ю.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Матвієнко Ю.О.

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович, Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Шипілова О.В., 07 липня 2023 року подав на неї апеляційну скаргу, направивши її до Київського апеляційного суду.

У своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_1 також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу суду представник заявника отримав поштою 22 червня 2023 року, таким чином апеляційна скарга подана вчасно, в межах 15 днів з дня отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу постановлено Голосіївським районним судом міста Києва 06 червня 2022 року (том 3 а.с.187-192).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шипілов О.В. брали участь у судовому засіданні в суді першої інстанції, яке відбулось 29 листопада 2021 року, про що свідчить протокол судового засідання (том 3 а.с.187-192).

Крім цього, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шипілов О.В. були повідомлені про судове засідання, призначене на 24 січня 2022 року, що підтверджується розпискою (том 3 а.с.126).

Тобто, ОСОБА_1 було відомо про те, що в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває дана цивільна справа. Тому, з урахуванням положень ч. 1. ст. 44 ЦПК України, скаржник мав добросовісно користуватися процесуальними правами.

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду постановлену за результатами розгляду його скарги на дії приватного виконавця. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що скаржник вчиняв будь-які дії спрямовані на те, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Доводів про неповідомлення скаржника про розгляд справи, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Так як апеляційна скарга на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року подана ОСОБА_1 лише 07 липня 2023 року, тобто більше ніж через рік з дня складення повного судового рішення, у даному випадку застосовуються положення ч.2 ст.358 ЦПК України, згідно яких незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 після спливу більш як одного року з дня постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а також враховуючи відсутність передбачених п.п.1 і 2 ч.2 ст.358 ЦПК України виняткових обставин, які б давали підстави для поновлення такого строку, апеляційний суд згідно приписів ч.2 ст.358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц, де Об`єднана Палата вказала, що встановлений ч.2 ст.358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, при відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає. Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними встановленні державами обмеження щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Така ж позиція щодо неможливості поновлення встановленого ч.2 ст.358 ЦПК України присічного річного строку апеляційного оскарження, за відсутності передбачених цією нормою винятків, сформована у цілому ряді рішень Верховного Суду, зокрема: від 24 грудня 2020 року у справі № 333/7054/16-ц, від 24 грудня 2020 року у справі № 761/22804/15-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 2-11205/10, від 16 грудня 2020 року справі № 2-4247/11.

З викладених вище підстав апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: