МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/4155/23
Номер провадження № 2/521/2172/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

третя особа : Орган опіки та піклування Приморської районної

адміністрації Одеської міської Ради

предмет позову : визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

17.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що сторони в період з 18.09.2012 року до 20.06.2017 роки перебували у шлюбі.

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Сумісне життя сторін не склалось, після розірвання шлюбу син залишився постійно проживати із батьком, знаходиться на його утриманні та вихованні.

На час звернення із позовом сторони не дійшли згоди в досудовому нотаріальному порядку про визначення місця проживання дитини.

Враховуючи викладене, позивач просив суд за судовим рішенням визначити місце проживання сина із ним.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач надала заяву, в який просила розглянути справу без її участі, позов визнала (реєстровий номер заяви Еп12231 від 29.05.2023 року).

Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, що з урахуванням наявних по справі доказів в порядку ч.4 ст. 206 ЦПК України тягне задоволення позову.

Третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, заперечень проти задоволення позову не надав.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 16.11.2012 року, серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20.06.2017 року (справа № 521/4316/17) шлюб між сторонами розірваний.

Сторони проживають окремо.

Позивач разом із сином проживають за адресою: АДРЕСА_1 (договори оренди від 01.10.2019 року, від 01.10.2022 року).

Питання визначення місця проживання ОСОБА_5 батьками в досудовому порядку добровільно, нотаріально не вирішено.

Факт проживання сина із батьком, знаходження його на утриманні та вихованні позивача, як такий, що відповідає інтересам сина визнаний відповідачем та підтверджується :

-відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або суми доходів №1553-2023-0000089 від 21.02.2023р. щодо доходів позивача за період з I кварталу 2019 року по IV квартал 2022 року.

- письмовими поясненнями мешканців будинку адресою: АДРЕСА_2

-декларацією №0001-16КН-9РА0 від 20.02.2023 року з лікарем загальної практики сімейним лікарем ОСОБА_6

-довідкою приватної загальноосвітньої школи 1 ступеня «Пріма скул» від 13.02.2023 року №01/02/2023

- медичною довідкою від 21.02.2023 року КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я»

-- довідкою №69 від 21.02.2023 року КНП "Міський психіатричний диспансер" ОМР

- листом №3/8/азт Національної поліції України в Одеській області від 17.02.2023 року

- листом №67ад/27/02/3-2023 Національної поліції України від 26.02.2023 року

За актом обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей Одеської міської ради від 13.04.2023 року за місцем проживання дитини позивачем створені належні умови для неї.

За висновком органу опіки та піклування ПРА ОМР№01-11/569/1 від 04.05.2023 року визначення місця проживання дитини із батьком є доцільним.

Відповідно до частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції гро права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

За статтею 160 Сімейного кодексу України місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років.

Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання.

Дитина, якій виповнилося 14 років та батьки якої проживають окремо, самостійно приймає рішення щодо місця свого проживання.

При визначенні місця проживання малолітньої дитини суд враховує наступні фактори: ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків; особиста прихильність дитини до кожного з батьків; вік дитини, стан її здоров`я; інші обставини, що мають істотне значення (до інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести зокрема такі: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку).

Визнання відповідачем як матір`ю позову не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та узгоджується із п. 14 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» 21.12.2007 року N 11 року.

Так, визнання позову відповідачем є безумовним погодженням задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві, одностороннім вільним волевиявлення відповідача, спрямованим на припинення спору з позивачем.

Обставин, які б викликали сумніви у визнанні відповідачем позову з урахуванням досліджених судом по справі доказів - не встановлено.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 4.07.2023 року.

20.06.23