Постанова

Іменем України

26 липня 2023 року

м. Київ

справа № 932/9656/20

провадження № 61-5062св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року у складі судді Кудрявцевої Т. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 березня 2023 року у складі колегії суддів: Биліни Т. І., Зайцевої С. А., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (далі - ТОВ «ФК «Веста») про визнання припиненою іпотеки та визнання частково недійсним договорів про відступлення прав вимоги.

Позовна заява мотивована тим, що 13 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зодіак Тойс» (далі - ТОВ «Зодіак Тойс») був укладений генеральний договір про проведення кредитних операцій.

Для забезпечення зобов`язань ТОВ «Зодіак Тойс» щодо виконання генерального договору та усіх договорів про проведення кредитних операцій, укладених в межах генерального договору, між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 13 листопада 2013 року № 3-0399/13/14-ІР, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є. В. за реєстровим номером № 1621. Предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором є нерухоме майно: частина будівлі дитячого комбінату № 397, розташована у будинку АДРЕСА_1 , літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-2, що включає у себе: будівлю літ. А3-2, частину літ. А1-1: у підвалі нежитлове приміщення № ІІ поз. 1-9, загальною площею 258,9 кв. м, вхід у підвал літ. а24; на першому та другому поверхах нежитлове приміщення № 3 поз. 1-40, І-1, І-2, загальною площею 515,8 кв. м, та ганки літ. а8 , а9, а26, а27, сходи літ. а18 , а19, навіс літ. а28, загальна площа предмету іпотеки складає 774,7 кв. м. Предмет іпотеки належав ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 січня 2012 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28 грудня 2011 року № 1770.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

У заповіті, посвідченому 07 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є. В. за реєстровим № 3353, ОСОБА_2 зробила розпорядження щодо частини будівлі дитячого комбінату № 397, розташованого у будівлі 41 на вул. Гладкова у м. Дніпрі, заповівши її їй, ОСОБА_1 . Під час оформлення права на спадщину їй стало відомо, що стосовно вищевказаного об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження у вигляді іпотеки та встановлено заборону.

Позивач зазначала, що відносно ТОВ «Зодіак Тойс» ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року у справі № 904/7520/15 порушено провадження у справі про банкрутство, а ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 травня 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 вересня 2017 року, ТОВ «Зодіак Тойс» ліквідовано, провадження у справі № 904/7520/15 припинено.

Посилаючись на положення статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначала, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

ТОВ «Зодіак Тойс» припинилося як юридична особа з 31 січня 2017 року. З цього часу відповідно до статті 609 ЦК України припинилось і основне зобов`язання цієї юридичної особи як боржника за кредитним договором від 13 листопада 2013 року, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Зодіак Тойс». Одночасно з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором відповідно до припису частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» припинилось і додаткове (похідне) зобов`язання ОСОБА_2 за іпотечним договором від 13 листопада 2013 року, укладеного з ПАТ «Банк Форум».

Незважаючи на вказане, 04 квітня 2019 року ПАТ «Банк Форум» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Веста» договір № 0002/19/16 про відступлення прав вимоги та договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений 04 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. за реєстровим № 2916.

Додатком № 1 до договору про відступлення прав вимоги передбачено відступлення прав за іпотечними договорами, укладеними для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Зодіак Тойс» за кредитними договорами: від 13 листопада 2013 року № 6-0078/13/14-OVR та від 13 листопада 2013 року № 6-0080/13/14-LL, а саме іпотечним договором від 13 листопада 2013 року № 3-0399/13/14-ІР, посвідченим приватним нотаріусом Черниш Є. В. за реєстровим номером 1621, укладених в межах Генерального договору від 13 листопада 2013 року.

Вважала, що за спірним договором відступлення було передано право грошової вимоги, якого не існувало на момент укладення договору, що не відповідає статті 514 ЦК України та статті 24 Закону України «Про іпотеку».

Позивач зазначала, що відступлення прав за іпотечними договорами можливе лише за умови одночасного відступлення прав за основним зобов`язанням. Враховуючи, що основне зобов`язання за генеральним договором від 13 листопада 2013 року, кредитним договором від 13 листопада 2013 року № 6-0078/13/14-OVR та кредитним договором від 13 листопада 2013 року № 6-0080/13/14-LL припинилося, то і відступлення прав за іпотечними договорами є незаконним.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд: визнати припиненими іпотеку за іпотечним договором від 13 листопада 2013 року № 3-0399/13/14-ІР та обтяження майнових прав на об`єкт нерухомого майна, шляхом вилучення відповідних записів з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного реєстру іпотек; визнати недійсним договір про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С. С. за реєстровим № 2916, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» у частині відступлення прав вимоги за іпотечним договором, зазначеним у пункті 21 додатку №1 до договору.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2021 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та залучено до участі у справі у якості належного відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 березня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором № 3-0399/13/14-ІР від 13 листопада 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є. В. за реєстровим № 1621.

Припинено обтяження майнових прав на об`єкт нерухомого майна - частину будівлі дитячого комбінату № 397, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вилучення відповідних записів з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного реєстру іпотек.

Визнано недійсним договір про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С. С. за реєстровим № 2916, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» в частині відступлення прав вимоги за іпотечним договором, зазначеним в рядку 21 Додатку № 1 до договору.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судові рішення мотивовано тим, що основне зобов`язання за генеральним договором від 13 листопада 2013 року, кредитними договорами від 13 листопада 2013 року припинилося, а відступлення прав за іпотечними договорами можливе лише за умови одночасного відступлення прав за основним зобов`язанням, тому умови договору відступлення не відповідають вимогам статті 514 ЦК України та статті 24 Закону України «Про іпотеку», а іпотека також вважається припиненою разом з основним зобов`язанням.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що договір відступлення було укладено з порушенням вимог частини першої статті 203 ЦК України, оскільки його зміст суперечить наведеним нормам права у частині обсягу прав первісного кредитора, які передаються новому кредитору. Тому наявність обтяження майнових прав на об`єкт нерухомого майна порушує права позивача.

Апеляційний суд відхилив посилання позивача на частину четверту статті 593 ЦК України, вказавши, що ця норма права не була чинною, як на момент подачі позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке відбулося 15 травня 2015 року, так і на час ліквідації юридичної особи - боржника у кредитних правовідносинах, яка відбулася 31 січня 2017 року.

Суди послалися на відповідну практику Верховного Суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2023 року до Верховного Суду, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», посилаючись на неправильне застосування судам норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про те, що іпотека припинилася з ліквідацією юридичної особи - боржника, оскільки позов про звернення стягнення на предмет іпотеки був поданий до ліквідації юридичної особи, тому зобов`язання за іпотечним договором залишилися чинними.

Крім того, вважає, що суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин положення частини четвертої статті 593 ЦК України про те, що у разі припинення основного зобов`язання через ліквідацію кредитора, іпотека не припиняється, оскільки ця норма права має зворотну силу в часі.

Посилається на відповідну судову практику Верховного Суду.

Щодо відзиву на касаційну скаргу

Верховний Суд не приймає до уваги пояснення, які за своїм змістом є відзивом на касаційну скаргу, поданим до суду у червні 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Яловою Ю. О., не через електронний суд, оскільки заявник усупереч положенню частини четвертої статті 395 ЦПК України не надав суду докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її із суду першої інстанції.

11 травня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13 листопада 2013 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Зодіак Тойс» був укладений генеральний договір про проведення кредитних операцій. За цим договором банк зобов`язався здійснювати кредитні операції, відповідно до яких зобов`язується: надавати кредити; банківські гарантії; відкривати акредитиви; здійснювати авалювання векселів. Клієнт зобов`язався повернути кошти, одержані в якості кредиту; сплачувати проценти, комісію, пов`язані з наданням та користуванням кредитом. Відповідно до пункту 1.2. договору, ліміт операцій у межах генерального договору не може перевищувати 5 000 000 грн.

У межах генерального договору 13 листопада 2013 року між ТОВ «Зодіак Тойс» та ПАТ «Банк Форум» укладено кредитні договори № 6-0080/13/14-LL та № 6 0078/13/14-ОVR.

Згідно з умовами кредитного договору від 13 листопада 2013 року № 6-0080/13/14-LL сторони досягли згоди про те, що кредитор надає позичальнику кредитну лінію на умовах, визначених договором, строком до 30 жовтня 2016 року включно.

Для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Зодіак Тойс», що витікають з генерального договору та всіх договорів щодо проведення кредитних операцій, укладених у межах генерального договору, між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 13 листопада 2013 року № 3-0399/13/14-ІР, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є. В. за реєстровим № 1621.

Предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором є нерухоме майно: частина будівлі дитячого комбінату № 397, розташована у будинку АДРЕСА_1 , літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-2, що включає у себе: будівлю літ. А3-2, частину літ. А1-1: у підвалі нежитлове приміщення № ІІ поз. 1-9, загальною площею 258,9 кв. м, вхід у підвал літ. а24; на першому та другому поверхах нежитлове приміщення № 3 поз. 1-40, І-1, І-2, загальною площею 515,8 кв. м, та ганки літ. а8 , а9, а26, а27, сходи літ. а18 , а19, навіс літ. а28, загальна площа предмету іпотеки складає 774,7 кв. м.

Предмет іпотеки належав ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 січня 2012 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28 грудня 2011 року № 1770.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

У заповіті, посвідченому 07 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є .В. за реєстровим № 3353, ОСОБА_2 зробила розпорядження, за яким частину будівлі дитячого комбінату № 397, розташованої у будівлі 41 на вул. Гладкова у м. Дніпрі, вона заповіла ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, що підтверджується заявою від 15 січня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 травня 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 вересня 2017 року, ТОВ «Зодіак Тойс» ліквідовано, провадження у справі № 904/7520/15 припинено.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 910/2815/19, від 23 вересня 2020 року у справі № 178/1252/13-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 761/43075/18, від 18 лютого 2021 року у справі № 173/3039/18 та від 29 вересня 2021 року у справі № 910/12662/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Виключення для спадкоємців, яким є позивач у цій справі, як, зокрема, це передбачено у пункті 4 цієї норми права, для справ такої категорії не передбачено.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

З огляду на наведені вище норми законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або)фізичні особи - підприємці.

У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) та від 19 березня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18).

Встановивши, що спірні правовідносини виникли щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання: генерального договору та укладених на його підставі кредитних договорів, які було укладено між юридичними особами: ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Зодіак Тойс», суди попередніх інстанцій помилково розглянули цю справу по суті, не врахувавши, що спірні правовідносини відносяться до юрисдикції господарського суду. Ця судова практика є незмінною з 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду

в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 400 ЦПК України Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги є порушення встановлених правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу.

З огляду на те що вказану справу суди першої та апеляційної інстанції розглянули з порушенням правил юрисдикції, судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 255, 400, 402, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 березня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання припиненою іпотеки та визнання частково недійсним договорів про відступлення прав вимоги закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення вона може звернутися до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець