справа № 631/954/23
провадження № 2-з/631/6/23
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

28 липня 2023 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Пархоменко І. О., розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , адвоката Колісниченка Артура Сергійовича, про забезпечення позову до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В:

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , адвокат Колісниченко Артур Сергійович, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Зазначив що предметом майбутнього позову є переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, укладеним між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ХАРКІВСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АВТОБУСНИХ СТАНЦІЙ» та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ємцем Іваном Олександровичем, зареєстровим за № 3063 від 19 травня 2023 року, на 682/1000 частини нежитлової будівлі літ. «А-1»загальною площею 205,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) (в частині купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «А-1», площею 140,00 (сто сорок) кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ))

На обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначив, що 15 вересня 2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ХАРКІВСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АВТОБУСНИХ СТАНЦІЙ» укладено договір оренди частини нежитлового приміщення № 350 від 15 вересня 2020 року, за умовами якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування нежитлові приміщення, визначені в п. 1.2. Договору. Цільове призначення Об`єкта оренди - використання з метою здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, розміщені на 1 поверсі нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 140,00 (сто сорок) кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом усього часу дії договору оренди фізична особа-підприємець ОСОБА_1 належно та добросовісно виконував усі свої обов`язки за договором оренди.

Разом з тим, не зважаючи на вказані обставини, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ХАРКІВСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АВТОБУСНИХ СТАНЦІЙ» відчужило нежитлове приміщення, частина якого орендувалася фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за договором оренди, ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 19 травня 2023 року, проігнорувавши при цьому переважне право фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на купівлю частини нежитлового приміщення, що орендувалася ним.

Посилаючись на приписи ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України просив заборонити відчуження 682/1000 частини нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 205,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) (в частині нежитлової будівлі літ. «А-1», площею 140,00 (сто сорок) кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 )) - до вирішення справи по суті, та заборонити будь-яким державним реєстраторам (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 682/1000 частини нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 205,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) (в частині нежитлової будівлі літ. «А-1», площею 140,00 (сто сорок) кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 )) - до вирішення справи по суті.

Вивчивши заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , адвоката Колісниченка А. С., про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Питання щодо забезпечення позову регламентуються приписами глави 10 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення (така позиція висловлена Верховним Судом наприклад у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 372/1223/17, від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що виник спір між юридичною особою АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ХАРКІВСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АВТОБУСНИХ СТАНЦІЙ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

У заяві про забезпечення позову представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , адвокат Колісниченко А. С., просить заборонити відчуження 682/1000 частини нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 205,3 кв.м та заборонити будь-яким державним реєстраторам (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 682/1000 частини нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 205,3 кв.м, не конкретизуючи з чого саме складається зазначена частина, тоді як з договіру оренди частини нежитлового приміщення № 350 від 15 вересня 2020 року вбачається шо об`єктом оренди є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, розміщені на 1 поверсі нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 140,00 (сто сорок) кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, заявником не наведно належного обгрунтування необхідності забезпечення позову, не надано будь-яких доказів у підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження та заборони вчиняти реєстраційні дії може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою, та надати суду докази існування фактичних обставин, що пов`язані з необхідністю вжиття таких заходів саме на забезпечення позовних вимог в межах порушеного права, яке позивач намагається захистити поданням відповідного позову, а не будь-яких інших порушених прав позивача.

Підтвердження, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову до заяви не додано.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Ураховуючи викладне суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст. ст. 149 - 150, 153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , адвоката Колісниченка Артура Сергійовича, про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. О. Пархоменко