Справа №:755/9409/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі судді Слободянюк А.В., за участю секретаря судового засідання Бовкун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану,

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана в її інтересах адвокатом Ліндаєвим О.С. (а.с. 7-8) про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження № 1006, складеного 18 березня 1968 року на ім`я ОСОБА_1 , в частині запису дати народження ОСОБА_1 , а саме встановлення правильної дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи заяву заявник вказує, що відповідно до повторного Свідоцтва про її народження Серії НОМЕР_1 , виданого 03 червня 1987 року Дарницьким відділом РАЦС міста Києва, заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було зроблено запис № 1006. Указані відомості про дату народження ОСОБА_1 12 червня 2012 року були внесені відділом РАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Разом з тим, указі відомості не відповідають дійсності, оскільки правильною датою народження заявника є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, із довідки про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянка ОСОБА_2 народила дівчинку. Надалі заявником проводилась зміна по батькові з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », про що було внесено запис про зміну по батькові № 67 від 19 травня 1987 року, в якому зазначено також вірну дату народження заявника. Крім того, усі інші наявні в заявника документи містять вірну дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: свідоцтво про зміну прізвища, імені, по батькові від 19 травня 1987 року; паспорт громадянина України, виданий 06 травня 199 року; електронна версія паспорту у додатку «Дія»; електронна версія довідки про присвоєння податкового номера заявника. Це, у свою чергу, створює для заявника суттєві перешкоди в отриманні необхідних їй документів для легалізації в іноземній державі (Ізраїль), так як державні органи іноземної держави перевіряють відомості про народження особи саме за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З метою вирішення даної проблеми заявник зверталась до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), однак отримала відповідь про неможливість внесення змін до відомостей про дату народження. Вважає, що в актовому записі про народження міститься помилка, оскільки фактичною датою народження заявника є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 10 липня 2023 року заяву залишено без руху; заявнику надано строк на усунення недоліків (а.с. 22-23).

Ухвалою суду від 19 липня 2023 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі окремого провадження та справа призначена до судового розгляду на 02 серпня 2023 року (а.с. 28).

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, однак представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув, про розгляд справи був належним чином повідомлений.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Частиною четвертою статті 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінивши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 червня 1987 року Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Дарницької ради народних депутатів міста Києва, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві республіки УРСР народилась ОСОБА_1 , про що 18 березня 1968 року Дарницьким відділом ЗАГС зроблено запис в книзі реєстрації актів про народження за № 1006. В графі свідоцтва про народження про батьків, батьком записано ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 9).

Аналогічна інформація міститься й у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, зокрема відповідно до повного витягу № 4 від 12 жовтня 2018 року, відомості про актовий запис про народження внесені до Реєстру 12 червня 2012 року; орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві; відомості про дитини: ОСОБА_1 ; в графі про документ, що підтверджує факт народження дитини, вказано довідку від 27 лютого 1968 року, видану 1 Дарницькою лікарнею м. Києва (а.с. 10-11).

Як зазначає заявник, при реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану, була допущена помилка в даті народження заявника - замість вірної дати « ІНФОРМАЦІЯ_1 », записано невірну - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Так, заявником надана довідка від 27 лютого 1968 року, згідно якої громадянка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дівчинку вагою 3,450 кг, довжиною 51 см (а.с. 12).

Відповідно до копії запису акта про зміну прізвища, імені, по батькові № 67 від 19 травня 1987 року за рішенням відділу ЗАГС Київського міськвиконкому за № 017-322 від 29 квітня 1987 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила по батькові з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Запис має посилання на місце народження заявника - м. Київ, УРСР, та дату та номер запису акта про народження - № 1006 від 18 березня 1968 року (а.с. 13).

На підтвердження обставин зміни по батькові, заявником також надана копія Свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові, серії НОМЕР_2 , виданим Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Дарницької районної ради народних депутатів м. Києва 19 травня 1987 року, відповідно до якого заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінено по батькові з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с. 14).

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 06 травня 199 року, електронній версії паспорта у застосунку «Дія» та електронній версії довідки про присвоєння податкового номера у застосунку «Дія», виданих на ім`я ОСОБА_1 , дата народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15-17).

Отже, дані щодо дати народження ОСОБА_1 , зазначені в актовому записі про народження № 1006 від 18 березня 1968 року, не відповідають даним, вказаним у довідці з пологового будинку; свідоцтві про зміну прізвища, імені, по батькові; паспорті громадянина заявника та довідці про присвоєння про присвоєння податкового номера заявника.

Листом Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 квітня 2023 року № 1157/33.4-87 ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження, оскільки відсутні підтверджуючі документи від медичного закладу, зокрема медичне свідоцтво про народження заявника (а.с. 18).

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частин 1-2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У пункті 5 даної постанови Пленуму зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з установленням дати народження заявника і залежно від цього - правильності чи помилковості актового запису про його народження.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Правовий висновок щодо застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису.

У своїй заяві ОСОБА_1 просила встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження № 1006 від 18 березня 1968 року в частини зазначення дати народження: " ІНФОРМАЦІЯ_1 " замість правильного "19 лютого 1968 року".

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Заявник звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про дату його народження в актовому записі.

Відповідно до частини 1, 2 статті 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 3 статті 270 ЦК України перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Відповідно до частини 1 статті 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.

Відповідно до частини 2 статті 272 ЦК України фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав.

Як вбачається із положень частини 7 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та пунктів 3, 4 Глави 1 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. № 52/5, одним із визначених законодавцем способів ідентифікації фізичної особи є її дата народження.

Отже, об`єктом перевірки судом в цій справі є встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт народження ОСОБА_1 в певний час. Факт неправильності запису про дату народження заявника в актовому записі про народження № 1006 від 18 березня 1968 року, який складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, підтверджується наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими заявником.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що датою народження заявника є ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану - задовольнити.

Встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження № 1006, складеному 18 березня 1968 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на ім`я ОСОБА_1 , в частині запису дати народження дитини « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильного « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2023 року.

Суддя А.В. Слободянюк