Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

Справа № 695/2094/23

номер провадження 2/695/943/23

01 серпня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0445777 від 28.11.2017 в сумі 83 216,36 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 75 657,15 грн, та заборгованості за відсотками в сумі 7 559,21 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.11.2017 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_2 (прізвище змінено після розірвання шлюбу на ОСОБА_3 ) було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0445777, за умовами якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 102 817,21 грн строком на 72 місяців під 35,3% річних, позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до умов п.1.1. та п. 1.3 Договору ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» надав ОСОБА_2 кредит, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника для подальшого використання його за цільовим призначенням. Таким чином банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Проте, всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим на його адресу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань, надавши можливість боржнику добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Однак, дана вимога у визначені строки не виконана, у зв`язку з чим станом на 02.03.2023 заборгованість відповідача перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за кредитним договором становить 83 216,36 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 75 657,15 грн, та заборгованості за відсотками в сумі 7 559,21 грн, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 509, 526, 530, 536, 549, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачка відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надала.

У судове засідання представник позивача не прибув, однак направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у відсутності сторони позивача.

Відповідачка у судові засідання з розгляду справи 04.07.2023 та 01.08.2023 не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином та завчасно, що стверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідачка повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилась у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідачкою не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача щодо постановлення заочного рішення у даній справі, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28.11.2017 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_2 (прізвище змінено після розірвання шлюбу на ОСОБА_3 ) було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0445777, за умовами якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 102 817,21 грн строком на 72 місяців під 35,3% річних, позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до умов п.1.1. та п. 1.3 Договору ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» надав позичальнику Кредит, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника для подальшого використання його за цільовим призначенням.

Згідно з умовами п. 3.2. Кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.1.4. пункту 1.1 Договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.1.4. пункту 1.1 Договору не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній п. 1.1.4. пункту 1.1 Договору.

У разі невиконання, чи неналежного виконання умов Кредитного договору (обставини дефолту), Кредитор, відповідно до п. 7.1.2. Кредитного договору, має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, включаючи суму повернення Кредиту, відсотків за його користування, пені та інших платежів, відповідно до умов Кредитного договору, а Позичальник, у свою чергу, відповідно до п. 7.3. кредитного договору зобов`язаний виконати дану вимогу .у строки, визначені Кредитом.

Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що перед укладенням Договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та Правил розрахунку Банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою НБУ № 49 від 08.06.2017), що підтверджується ознайомленням Позичальника з паспортом споживчого кредиту та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації, надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.

Однак, всупереч умов Договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 02.03.2023 становить 83 216,36 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 75 657,15 грн, та заборгованості за відсотками в сумі 7 559,21 грн.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору на його адресу направлялася вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань. Однак, грошові кошти позичальником не були повернуті.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Позивач направив відповідачці письмову вимогу про дострокове виконання грошового зобов`язання. Однак, вимога відповідачкою була проігнорована та грошові кошти не були повернуті.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів, щодо належного виконання умов договору та спростування розміру заборгованості відповідачкою суду не надано.

Судом установлено, що відповідачка не надала своєчасно АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками.

Станом на 02.03.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за кредитним договором становить 83 216,36 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 75 657,15 грн, та заборгованості за відсотками в сумі 7 559,21 грн.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 4А, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0445777 від 28.11.2017 в сумі 83 216 (вісімдесят три тисячі двісті шістнадцять) гривень 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 4А, ідентифікаційний код 14305909) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Черкаського апеляційного суду або через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська