Справа № 444/1848/23
Провадження № 2/444/685/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа:Жовківська Державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання права на майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті залишилося наступне спадкове майно: 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_2 заповіту не складав. ОСОБА_3 проживав разом з своїм сином ОСОБА_2 і вели спільне господарство, а тому є таким, що спадщину прийняв. Після смерті ОСОБА_3 Позивач спадщину прийняла.

Відповідно до довідки КП ЛОР «Червоноградське міжміське БТІ» від 07.09.2015р. № 3899 ОСОБА_3 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 10.10.1989року згідно рішення Нестеревського райвиконкому № 116 від 30.09.1989р

Будинковолодіння по АДРЕСА_1 належить на праві колгоспного двору ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що стверджується довідкою від 27.11.2017р. № 1058. Після смерті ОСОБА_3 в частині 1/3 частки житлового будинку спадщину прийняла Позивач, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.11.2019 року.

Зазначає, що коли влна звернулася до нотаріальної контори то нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частини вказаного будинковолодіння, оскільки у ОСОБА_2 , не зареєстровано право власності на 1/3 частину згаданого будинку, як частка у майні колгоспного двору.

Вона звернулася до державного реєстратора з речових прав на нерухоме майна з приводу реєстрації належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору, однак їй було відмовлено, оскільки змінилося законодавство.

Тому вона змушена звернутися за захистом свого права до суду, щодо визнання за нею ОСОБА_1 права власності на 2/3 частини будинковолодіння.

Крім цього, зазначає, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 120031виданим 27.05.1997 року.

З даного сертифікату вбачається, що ОСОБА_2 отримав право на середню земельну частку пай площею 1,57 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Крехівської сільської ради.

Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не був наданий належним чином оформлений сертифікат, бо ОСОБА_2 за життя його належним чином не оформив.

Отже своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування вона може захистити лише в судовому порядку, а тому звернулася в суд з даним позовом, який просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представник відповідача Жовківської міської ради Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином,однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, крім того подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як від відповідач Жовківська міська рада Львівського району Львівської області не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 02.10.2001 року складено відповідний актовий запис № 25.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 12.03.2014 року складено відповідний актовий запис № 05.

ОСОБА_3 проживав разом з своїм сином ОСОБА_2 і вели спільне господарство, що стверджується довідкою від 23.12.2022р. № 320.

ОСОБА_3 є таким, що спадщину прийняв.

Відповідно до довідки КП ЛОР «Червоноградське міжміське БТІ» від 07.09.2015р. № 3899 ОСОБА_3 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 10.10.1989року згідно рішення Нестеревського райвиконкому № 116 від 30.09.1989р

Будинковолодіння по АДРЕСА_1 належить на праві колгоспного двору ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що стверджується довідкою від 27.11.2017р. № 1058. Після смерті ОСОБА_3 в частині 1/3 частки житлового будинку спадщину прийняла Позивач ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.11.2019 року.

Однак нотаріус відмовила Позивачу у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частини вказаного будинковолодіння, оскільки у ОСОБА_2 , не зареєстровано право власності на 1/3 частину згаданого будинку, як частка у майні колгоспного двору.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, являлися співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги , більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На дату своєї смерті ОСОБА_2 був власником 1/3 частини будинковолодіння.

Крім того, після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, земельний пай.

Згідно сертифікату серії ЛВ № 120031виданим 27.05.1997 на право приватної власності на землю (середню земельну частку), такий виданий ОСОБА_2 в тому, що на підставі рішення Крехівської сільської ради від 28.02.1995р. йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,57 га на території Крехівської сільської Ради народних депутатів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості.

Суд бере до уваги, що сертифікат на право на земельну частку (пай) повинен був бути виданий згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)».

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 було видано Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області сертифікат на земельну часту (пай) нового зразка немає.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено під час розгляду справи, спадщина, яка складається в тому числі із права на земельну частку (пай) в розмірі 1,57 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_2 , вона не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, тобто згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», які водночас не можуть бути видані на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Тобто на дату подання позову я маю право на 2/3 частини будинковолодіння з яких 1/3 частина як члена колгоспного двору а 1/3 в порядку спадкування після смерті чоловіка.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 23, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської ( колись Крехівської сільської ради) міської ради розміром 1,57 умовних кадастрових гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 18.07.2023 року.

Суддя: Мікула В. Є.