Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1224/23
Провадження № 2/382/400/23
У Х В А Л А

03 серпня 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Петренка Павла Івановича до до Яготинської міської ради про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Петренка П. І. звернулася до Яготинського районного суду Київської області із позовною заявою до Яготинської міської ради про визнання права власності на майно.

При вирішенні питання про прийняття заяви та відкриття провадження у справі суддя перевіряє відповідність поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, а саме нормам статей 175 та 177 ЦПК України.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В силу п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява мотивована ст. 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України, потрібно враховувати, що за змістом цієї норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17 та від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відступати від яких Велика Палата Верховного Суду не встановила правових підстав, ухваливши постанову від 21.11.2022 року у справі № 404/3167/18.

Подана позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує набуття права власності, не зазначені підстави набуття такого права, відсутні посилання на докази, що підтверджують вказані обставини. Позовна заява містить лише посилання на видачу свідоцтва про право власності, що є документом, яким оформлюється відповідне право і само по собі не породжує його виникнення.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Позивач, який заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проаналізувавши подану позивачем заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає, що наданий позивачем єдиний доказ про доходи (відомості із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків) в повній мірі не надає наразі достатніх підстав для висновку про необхідність звільнення від сплати судового збору, оскільки, за відсутності інших доказів щодо майнового стану (зокрема, довідки про склад сім`ї, відомості пенсійного фонду тощо), не характеризують об`єктивно майновий стан позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

При цьому, надання позивачу строку для усунення недоліків необхідно розглядати не як перешкоджання доступу до правосуддя? а як дотримання чинного законодавства України, адже практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до положень чинного законодавства, надання відповідних документів.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Петренка Павла Івановича до до Яготинської міської ради про визнання права власності на майно залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивачку про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Нарольський