печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3396/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явися;

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача-1: не з`явився,

представника відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача-1 Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Редевич Оксани Миколаївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Товариства з обмеженою відповідальністю «Збут Енерджи ЛТД» про поновлення на посаді та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач-1, АТ «Укрзалізниця»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Збут Енерджи ЛТД» (далі - відповідач-2, ТОВ «Збут Енерджи ЛТД»), в якому просить: стягнути з відповідача-2 на користь позивача суму коштів у розмірі 1 350 000,00 грн., поновити позивача на посаді директора ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» та покласти на відповідачів судові витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця», ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» про поновлення на посаді та стягнення коштів залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця», ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» про поновлення на посаді та стягнення коштів та призначено підготовче засідання у справі на 19.07.2022 року.

05.07.2022 року представник відповідача-1 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

12.07.2022 року представник відповідача-2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить: зупинити провадження у цій справі до завершення розгляду господарськими судами справи № 910/21411/21 та набрання рішенням суду у ній законної сили; у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2022 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 04.08.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2022 року відкладено розгляд справи на 06.09.2022 року.

02.09.2022 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача-1 на позовну заяву.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2022 року відкладено розгляд справи на 30.01.2023 року.

30.01.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача-1 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року прийнято заяву представника відповідача-1 про закриття провадження у справі та оголошено перерву для повторного повідомлення позивача.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2023 року відкладено розгляд справи на 17.05.2023 року.

У підготовче засідання позивач та його представник не з`явились; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У підготовче засідання представник відповідача-1 не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у якому також просив розглянути заяву відповідача-1 про закриття провадження у справі, оскільки вона не підсудна суду загальної юрисдикції.

У підготовче засідання представник відповідача-2 не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у якому також просив закрити провадження у справі, оскільки вона підсудна господарським судам.

Розглянувши заяву представника відповідача-1 про закриття провадження у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 року у справі № 370/1226/15-ц міститься висновок, що корпоративні відносини - це відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Реалізація учасником господарського товариства передбачених законом прав учасника господарського товариства відбувається в межах корпоративних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» засноване АТ «Урзалізниця».

Предметом позову в даній справі є стягнення з ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» на користь позивача тримісячного середнього заробітку у зв`язку з порушенням власником законодавства про працю, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за затримку у видачі копії наказу про звільнення в загальному розмірі 1 350 000,00 грн., та поновлення позивача на посаді директора ТОВ «Збут Енерджи ЛТД».

Підставою позову позивач вважає незаконність його звільнення на підставі рішення № 6 єдиного учасника ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» - АТ «Укрзалізниця» від 08.11.2021 року.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 року у справі № 910/21411/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Збут Енерджи ЛТД», АТ «Укрзалізниця» про зобов`язання вчинити дії рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 року скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Зазначеною постановою апеляційного суду встановлено, зокрема, що рішенням № 6 учасника ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» від 08.11.2021 року припинено повноваження директора ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» ОСОБА_1 відповідно до ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», п. 19 Статуту ТОВ «Збут Енерджи ЛТД», звільнивши його із займаної посади за п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (припинення повноважень посадових осіб) 08.11.2021 року (останній робочий день). Обрано (призначено) ОСОБА_2 на посаду заступника в директора ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» строком на один рік з 09.11.2021 року, затверджено умови трудового договору, що укладатиметься з ним, у редакції згідно з додатком до цього рішення та уповноважено директора (в.о. директора) Департаменту управління корпоративними правами та забезпечення діяльності правління на його підписання від імені ТОВ «Збут Енерджи ЛТД». Обрано (призначено) ОСОБА_2 тимчасовим виконувачем обов`язків директора ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» з 09.11.2021 року і до обрання директора (тимчасово виконувача обов`язків директора) ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» у встановленому порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 205/4196/18 міститься висновок, що під час розгляду спору щодо розірвання трудового договору (контракту) за п. 5 ст. 41 КЗпП України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення. Тому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що для визначення юрисдикції суду для розгляду ініційованого звільненим з посади керівником юридичної особи (її виконавчого органу) спору з цією юридичною особою, її власником (органом, уповноваженим здійснювати від імені власника управління такою особою) про законність звільнення цього керівника (припинення його повноважень або усунення від посади), слід враховувати таке. За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (припинення повноважень за ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення). До 28.03.2014 року, коли відповідно до пп 1 п. 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 10.10.2013 року набрала чинності нова редакція п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, юрисдикція господарського суду поширювалася на вищевказані спори за участю господарських товариств, а з 28.03.2014 року - за участю будь-яких юридичних осіб.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 року у справі № 683/351/16-ц.

Згідно з п. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, висловлені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевказані норми закону, встановлені обставини та висновки Великої Палати Верховного Суду, суд приходить до висновку, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки після відкриття провадження у цій справі судом встановлено, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця», ТОВ «Збут Енерджи ЛТД» про поновлення на посаді та стягнення коштів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

При цьому, суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 200, 255, 256, 260, 261, 263, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача-1 Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Редевич Оксани Миколаївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Товариства з обмеженою відповідальністю «Збут Енерджи ЛТД» про поновлення на посаді та стягнення коштів - задовольнити.

Провадження у цивільній справі № 757/3396/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Товариства з обмеженою відповідальністю «Збут Енерджи ЛТД» про поновлення на посаді та стягнення коштів - закрити.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 17.05.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький