Провадження № 2/537/577/2023
Справа № 537/1261/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2023 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, визнання права власності,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де просив ухвалити рішення, яким визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на землю загальною площею 0,0606 га, кадастровий номер :13:002:0515, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування якої: АДРЕСА_1 , становлять відповідно до часток нерухомого майна, а саме часток житлового будинку таким чином: за ОСОБА_3 - 7/25 часток, за ОСОБА_2 - частка та 11/50 часток (в цілому за ОСОБА_2 частка становить 18/25) земельної ділянки; визнати право власності за ним, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на 7/25 часток земельної ділянки загальною площею 0,0606 га, кадастровий номер :13:002:0515, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташовування якої: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позову зазначив, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка була власником 7/25 часток вищевказаного житлового будинку. Вказав, що власником іншої частини житлового будинку в розмірі частки та 11/50 часток є ОСОБА_2 . Зазначив, що за життя мати склала на його ім`я заповіт. У визначений законом строк він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. була заведена спадкова справа № 89/2022. 23.03.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Спірідович Н.В. йому, позивачу, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 7/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , розташованих на земельній ділянці приватної власності загальною площею 606 кв.м., кадастровий номер :13:002:0515, яка знаходиться в спільній сумісній власності. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. від 29.03.2023 йому, позивачу, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки загальною площею 606 кв.м., кадастровий номер :13:002:0515, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 . Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки слугувало те, що частка померлої матері за життя не була визначена. Враховуючи неможливість визначення розміру часток у спільній сумісній власності у позасудовому порядку, вважає, що порушується його право розпоряджатися майном, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання представника міської ради, згідно якого останній просив розгляд справи проводити у його відсутність та ухвалити рішення, враховуючи норми діючого законодавства.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 606 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :13:002:0515 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 06.07.2023. Спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи 27.06.2007 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язувався виконувати передбачені у договорі розпорядження, і в разі смерті ОСОБА_4 набуває права власності на належну ОСОБА_5 на праві власності частину житлового будинку АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку літ. «А,а,ап.аг,вг1», житловою площею 48,6 кв.м., загальною площею 92,3 кв.м, сараю літ. «Б, б1,б2», погрібу літ. «бп», сараю літ. «В», погрібу літ. «вп», вбиральні літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», колодязю літ. «к», колодязю літ. «к1», огорожі № 1-3, розташованого на земельній ділянці 545 кв.м. Земельна ділянка не була об`єктом цього договору.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 31.03.2023, власниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку загальною площею 92,3 кв.м та господарських будівель є : ОСОБА_2 , якому належить частина домоволодіння на підставі спадкового договору від 27.06.2007 після смерті ОСОБА_4 та 11/50 частина - на підставі договору дарування ВАО № 277580 від 05.09.2003, ОСОБА_1 , якому належить 7/25 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину 339, виданого 23.03.2023, а за померлою ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано 7/25 часток вказаного домоволодіння.

З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. з заявою про прийняття спадщини. 23.03.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видане вищевказане свідоцтво, складається з 7/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , розташованих на земельній ділянці приватної власності загальною площею 606 кв.м., кадастровий номер :13:002:0515, яка знаходиться в спільній сумісній власності.

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. від 29.03.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки загальною площею 606 кв.м., кадастровий номер :13:002:0515, місце розташування якої: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Підставою відмови у видачі свідоцтва слугувало те, що частка померлої за життя ОСОБА_6 не була визначена, що унеможливлює видачу свідоцтва.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено правило, за яким у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Також відповідно до ч. 2 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

Отже, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Разом з тим, положення статті 120 ЗК України мають застосовуватися з врахуванням норм матеріального права, що визначають особливості регулювання права спільної сумісної власності.

Як зазначалося вище земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 606 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :13:002:0515 зареєстрована на праві спільної сумісної власності без визначення часток за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Її поділ або виділення з неї окремих часток за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проводився, розмір їхньої частки не визначався. Отже, до позивача перейшло право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 і він, як співвласник земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, має право на її поділ.

Зважаючи на те, що позивачеві ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_3 належить 7/25 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 , розмір його частки у спільній власності на земельну ділянку площею 606 кв.м. з кадастровим номером :13:002:0515 слід визначити у 7/25 частин, що визнається іншим співвласником домоволодіння та не заперечується іншим відповідачем.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визначення розміру частки позивача у спільній сумісній власності на землю відповідно до розміру його частки у власності будинку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині визначення частки у спільній сумісній власності відповідача ОСОБА_2 , оскільки позов подано ОСОБА_7 на захист своїх інтересів. Вимоги про визнання частки у праві спільної сумісної власності за померлою особою також задоволенню не підлягають, оскільки судом не можуть вирішуватися питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв`язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18). Така вимога не є належним способом захисту прав позивача ОСОБА_1 . Питання про розмір частки померлої особи у праві спільної сумісної власності на майно є однією з обставин, що має значення для справи при вирішенні спору між спадкоємцями, і підлягає доказуванню поряд з іншими фактами.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 10, 12, 258, 259, 263 268 ЦПК України, ст.ст.368, 372, 377, 1217, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст.81, 89, 120 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, визнання права власності задовольнити частково.

Визначити, що ОСОБА_1 належить право власності на 7/25 часток у спільній власності на земельну ділянку площею 606 кв.м. з кадастровим номером :13:002:0515, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення п итання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення складено 31.07.2023