Провадження № 2-н/344/1464/23
У Х В А Л А

02 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Від ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостання з ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Так, у поданій заяві заявник зазначає, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і заборгованість за надані послуги з теплопостання виникла саме за цією адресою.

Судом, в порядку частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що в заяві боржником вказано фізичних осіб, які не мають статусу підприємця, було надіслано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Івано-Франківській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб боржників.

Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Івано-Франківській області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою, зазначеною заявником, зареєстрованим не значиться. Його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пункт 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Частина 2 ст. 167 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Так, у поданій заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що заборгованість виникла саме за адресою: АДРЕСА_1 , проте як боржник зареєстрований зовсім за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

Також суду не надано документів, які б підтверджували право власності боржника на приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідно до вказаних заявником відомостей, адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, з поданої заяви про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому у видачі судового наказу з приводу заявлених вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 164, 165, 167 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.