Справа № 703/1695/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Климович Д.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Смілянської міської ради в якому просить поновити йому термін для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з 7/10 часток будинку загальною площею 58,20 кв.м., житловою площею 24,70 кв.м., гаражу літ. Б за адресою: АДРЕСА_1 . Тітка постійно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті з ОСОБА_3 зареєстровані особи відсутні, у томі числі малолітні та неповнолітні діти. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. За життя спадкодавець перебувала в шлюбі із ОСОБА_4 , який помер за шість років до смерті своєї дружини, дітей в них не було. За таких обставин, спадкоємців, які б прийняли спадщину в порядку постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. З ст. 1268 ЦК України) чи в порядку подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) немає. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її племінник - позивач ОСОБА_1 (п`ята черга спадкоємців за законом). Позивач, працюючи водієм автотранспортних засобів в ТОВ «Євротрафік» виконував з 14 вересня 2022 року міжнародний рейс «Україна-Румунія» на автомобілі марки Сканія, д.н.з НОМЕР_1 , причеп д.н.з. НОМЕР_2 . в період з 16 вересня 2022 року по 20 вересня 2022 року перебував в Румунії та тільки 20 вересня 2022 року перетинав кордон в пункті пропуску «Порубне» і заїхав на територію України, а тому не зміг вчасно подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини. ОСОБА_1 формально написав заяву про прийняття спадщини за законом від 06 жовтня 2022 року, посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І., однак, така вже оформлена з пропуском строку для її подання, а тому просити суд надати додатковий термін для прийняття спадщини, після смерті тітки терміном в три місяці місяці.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні вимог позивача, вказав, що відсутні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання у межах передбаченого законодавством строку для прийняття спадщини.

Заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 20 листопада 2021 року.

З повідомлення Смілянської держнотконтори від 22 квітня 2023 року №435/01-16 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкуваннявиникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 була рідною сестрою матері позивача - ОСОБА_6 , в яких спільні батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується витягом з Державного реєстру акту цивільного стану про державну реєстрацію народження від 02 грудня 2022 року.

Відповідно до довідки ТОВ «ЄВРОТРАФК» від 18 листопада 2022 року, позивач, працюючи водієм автотранспортних засобів в ТОВ «Євротрафік» виконував з 14 вересня 2022 року міжнародний рейс «Україна-Румунія» на автомобілі марки Сканія, д.н.з НОМЕР_1 , причеп д.н.з. НОМЕР_2 . В період з 16 вересня 2022 року по 20 вересня 2022 року перебував в Румунії та 20 вересня 2022 року перетинав кордон в пункті пропуску «Порубне» і заїхав на територію України.

В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено.

Нотаріальні дії в умовах воєнного стану вчиняються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 з відповідними змінами та доповненнями, пунктом 3 якої встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці; свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Наказом Міністерства юстиції України від 11.03.2022 №1118/5 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату», що набрав чинності 19.03.2022, внесені зміни із вказаного приводу, зокрема, до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

У рішеннях Європейського судуз правлюдини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

У відповідності до вимогст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом враховується часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням позивача з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, що є незначним.

Згідно постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що позивачу необходно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, а саме у два місяці, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Смілянської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , додатковий строк у два місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький