Провадження № 2-з/522/270/23
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

02 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Рева Д.С. в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», Приватного нотаріуса Одеького міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича про припинення речового права на квартиру, шляхом визнання протиправними дій та скасування рішень державних реєстраторів та поновлення речового права на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», Приватного нотаріуса Одеького міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича про припинення речового права на квартиру, шляхом визнання протиправними дій та скасування рішень державних реєстраторів та поновлення речового права на квартиру.

Позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65017) вчиняти будь-які дії щодо реєстрації місця проживання, скасування (зняття) з реєстрації зареєстрованого (задекларованого) місця проживання у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «Сенс-Банк»).

В обгрунтування заяви вказує, що предметом розгляд даної справи є повернення права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . У випадку скасування реєстрації місця проживання у спірній квартирі, позивач із сином не матимуть де мешкати у період воєнного стану.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 17 липня 2023 року вирішено накласти арешт та заборонити відчуження квартири, загальною площею 60,9 кв. м., житловою площею 42,3 кв. м., яка знаходить за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії ( реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, загальною площею 60,9 кв. м., житловою площею 42,3 кв. м., яка знаходить за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити їх відчуження.

Позивачем зазначено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року (залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 02.03.2023 року) ОСОБА_1 було поновлено у правах та відновлено її реєстрацію за спірною адресою.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2022 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 15.03.2023 року (у справі №522/2211/20) було відмовлено АТ «Сенс-Банк» у визнанні ОСОБА_2 (сина позивачки) таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою.

Право на житло є одним з фундаментальних прав людини, гарантованих не тільки Конституцією України, а і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), має велике економічне і соціальне значення, а тому суд при вирішенні спору, пов`язаного з правами на житло, зобов`язаний встановити не тільки законність втручання у право на повагу до житла та його мету, а також необхідність такого втручання в демократичному суспільстві.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції кожній особі гарантується, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 21 лютого 1990 року у справі Powell and Rayner v. the U.K.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ від 24 листопада 1986 року в справі Gillow v. the U.K.), так і на наймача (рішення ЄСПЛ від 18 лютого 1999 року в справі Larkos v. Cyprus).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Згідно з пунктом 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі Правила) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Отже, при здійсненні зняття з реєстрації місця проживання особи до уповноваженого органу подаються документи, зі змісту яких випливає про позбавлення права користування житловим приміщенням, судове рішення, що набрало законної сили, інший документ, який свідчить про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Суд встановлює, що метою застосування вказаного позивачем заходу забезпечення позову шляхом заборони Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65017) вчиняти будь-які дії щодо реєстрації місця проживання, скасування (зняття) з реєстрації зареєстрованого (задекларованого) місця проживання у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «Сенс-Банк»), є перш за все збереження реєстрації у спірній квартирі через побоювання позивача залишитись без житла.

В той же час, предметом даної справи, як правильно зазначив сам позивач, є повернення права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд встановлює, що наявність або відсутність реєстрації місця проживання позивача жодним чином не впливає на предмет розгляду даної справи. Таким чином, суд дослідивши наявність зв`язку між вказаним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги приходить до висновку про неспівмірність обраного позивачем заходу заабезпечення позову предмету розгляду даної справи.

Крім того, суд зазначає, що позивач має право на оскарження будь-яких рішень стосовно зняття його з реєстрації у спірній квартирі, однак це не пов`язано з предметом розгляду вказаної справи, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї заяви.

Керуючись ст.ст.149, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви заяву адвоката Рева Д.С. в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», Приватного нотаріуса Одеького міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича про припинення речового права на квартиру, шляхом визнання протиправними дій та скасування рішень державних реєстраторів та поновлення речового права на квартиру- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя А.В. Науменко