Номер провадження: 22-ц/813/5634/23
Номер провадження: 22-ц/813/5645/23
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Суворової Віталії Валеріївни, представника ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року, постановлене під головуванням судді Сувертак І.В., повний текст рішення складено 20 березня 2023 року, а також на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2023 року, постановлене під головуванням судді Сувертак І.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольський-126» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Добровольський-126» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення, в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 43 484, 40 грн., а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 20 000, 00 грн.

В обґрунтування свого позову зазначила, що 02 листопада 2019 року через зрив дренажного крану системи опалення на технічному поверсі багатоквартирного будинку сталась аварія, у наслідок якої з технічного поверху відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності.

У наслідок зазначеної аварії було складено Акт про залиття від 02 листопада 2019 року, складений комісією ОСББ «Добровольський-126» у складі слюсаря-сантехніка Шахновського O.M. та електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ОСОБА_3 , за участю власників квартир - свідків залиття ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з якого вбачається, що у наслідок затоплення квартири позивачки в кімнаті площею 14.1 кв.м. на стелі мокрі плями в трьох місцях: вздовж міжпанельного шва розміром 1 м. на 20 см: волога пляма вздовж багета міжкімнатної стіни шириною 3 см.; волога пляма в кутку кімнати розміром 50 см. на 50 см., вздуття однієї секції ламінату в кутку біля труби опалення; вздуття ніжки комоду. В кімнаті площею 17,3 кв.м. волога пляма в кутку кімнати біля труби опалення розміром 50 см. на 50 см. На кухні в кутку, біля труби опалення на стелі волога пляма розміром 50 см. на 50 см.

Представниками ТОВ «АЛДІ-СТРОЙ» було здійснено огляд квартири позивачки та надано комерційну пропозицію на проведення ремонту у квартирі після затоплення №299 від 08 жовтня 2020 року. Відповідно до зазначеної комерційної пропозиції вартість відновлювального ремонту визначається як вартість ремонтно-будівельних робіт та вартість матеріалів, необхідних для відновлення, та складає суму у розмірі 43 484, 40 грн.

Крім того, через затоплення квартири відповідачем позивачка зазнала моральної шкоди, яка виражається у моральних стражданнях, пов`язаних із пошкодженням майна. Моральну шкоду позивачка оцінює у 20 000,00 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Добровольський-126» понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду, адвокат Суворова В.В., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, додаткове рішення скасувати та стягнути з відповідача на її користь понесені позивачем судові витрати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначила, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Однак, судом першої інстанції питання наявності вини відповідача у затопленні квартири взагалі не встановлювалось та не досліджувалось, що на думку позивачки є неправильним.

Крім того, позивачка наполягає що суд неправомірно не взяв до уваги як належний доказ комерційну пропозицію ТОВ «Алді-Строй» №299 від 08 жовтня 2020 року на проведення ремонту в квартирі після затоплення якою позивачка і обґрунтувала розмір завданої їй матеріальної шкоди відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту складає 43 484,40 грн.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСББ «Добровольський-126» не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив із того, що з причин зриву дренажного крану системи опалення на технічному поверсі багатоквартирного будинку та затоплення квартири позивачки дійсно мало місце, але належним та допустимим доказом розміру матеріальної шкоди є виключно висновок судової будівельної експертизи, а не надана позивачкою комерційна пропозиція ТОВ «Алді-Строй» №299 від 08 жовтня 2020 року.

Колегія суддів з вказаними висновками суду не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі №145, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14,15).

Багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 знаходиться в управлінні відповідача, співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОВОЛЬСЬКИЙ-126». За послуги з утримання зазначеного багатоквартирного будинку та спільного майна ОСББ «Добровольський-126» щомісячно здійснює нарахування позивачу, як власнику квартири.

02 листопада 2019 року через зрив дренажного крану системи опалення на технічному поверсі багатоквартирного будинку сталась аварія, у наслідок якої з технічного поверху відбулося залиття квартири АДРЕСА_4 в вищезазначеному будинку, що належить ОСОБА_5 на праві власності.

У наслідок зазначеної аварії було складено Акт про залиття від 02 листопада 2019 року, складений комісією ОСББ «Добровольський-126» у складі слюсаря-сантехніка Шахновського O.M. та електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ОСОБА_3 , за участю власників квартир - свідків залиття ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з якого вбачається, що у наслідок затоплення квартири позивачки в кімнаті площею 14.1 кв.м. на стелі мокрі плями в трьох місцях: вздовж міжпанельного шва розміром 1 м. на 20 см: волога пляма вздовж багета міжкімнатної стіни шириною 3 см.; волога пляма в кутку кімнати розміром 50 см. на 50см., вздуття однієї секції ламінату в кутку біля труби опалення; вздуття ніжки комоду. В кімнаті площею 17,3 кв.м. волога пляма в кутку кімнати біля труби опалення розміром 50 см. на 50 см. На кухні в кутку, біля труби опалення на стелі волога пляма розміром 50 см. на 50 см. (а.с. 16,17).

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_6 надано копії фотознімків, на яких зафіксовані пошкодження підлоги та стелі вказаної квартири (а.с. 25-26).

Представниками ТОВ «АЛДІ-СТРОЙ» було здійснено огляд квартири позивачки та надано комерційну пропозицію на проведення ремонту у квартирі після затоплення №299 від 08 жовтня 2020 року. Відповідно до зазначеної комерційної пропозиції вартість відновлювального ремонту визначається як вартість ремонтно-будівельних робіт та вартість матеріалів, необхідних для відновлення, та складає суму у розмірі 43 484, 40 грн.

Копія вказаної комерційної пропозиції засвідченої печаткою ТОВ «АЛДІ-СТРОЙ» ідентифікаційний код 38478290 наявна в матеріалах справи (а.с.18).

ОСОБА_2 звернулася до ОСББ «Добровольський-126» з листом-претензією про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок залиття (а.с. 19-20).

ОСББ «Добровольський-126» у своєму листі до ОСОБА_5 зазначило про те, що на засіданні членів правління було прийнято рішення про усунення наслідків затоплення і згідно кошторису яке виготовлено на замовлення ОСББ «Добровольський-126» вартість ремонтних робіт складає 2 367,23 грн. Також, ОСББ «Добровольський-126» вказало на наявну заборгованість ОСОБА_5 перед ОСББ, та запропонували погасити заборгованість що утворилася перед ОСББ за мінусом суми необхідного ремонту внаслідок аварії згідно наданого ними кошторису (а.с. 21).

Копія кошторису наданого ОСББ «Добровольський-126», яка також міститься в матеріалах справи, не зазначено належних реквізитів для перевірки підрядника до якого зверталося ОСББ «Добровольський-126» за замовленням (а.с.23).

Отже, факт аварії, яка сталася з причин зриву дренажного крану системи опалення на технічному поверсі багатоквартирного будинку відповідачем не спростовується.

Відповідач заперечує щодо розміру стягнення з нього матеріального збитку.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

Згідно з ч.1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди суд виходив із того, що позивачем доведено факт завдання шкоди відповідачем, проте кошторис, яким визначено вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття квартири, не може бути належним доказом розміру завданої шкоди.

Судом не враховано, що кошторис є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовано.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 29 травня 2019 року у справі №645/2087/15-ц, провадження №61-35887св18.

Отже, відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляв та не надав інших належних доказів щодо розміру спричиненої позивачці майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Обґрунтовуючи розмір такої шкоди, ОСОБА_2 надала суду зведений кошторисний розрахунок, у якому зазначено, що вартість ремонтних робіт становить 17 400,00 грн., а вартість необхідних матеріалів для ремонту квартири за адресою АДРЕСА_2 , становить 18 837,00 грн. Таким чином, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 43 484,40 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

Зокрема, ч.1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Встановлено, що в результаті зриву дренажного крану системи опалення на технічному поверсі багатоквартирного будинку сталась аварія, у наслідок якої з технічного поверху відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачці на праві власності.

Як вбачається з матеріалів справи винними діями ОСББ «Добровольський-126», який не забезпечив належний догляд за комунальними комунікаціями, внаслідок чого сталася аварія та затоплено квартиру, позивачці спричинена моральна шкода, так як вона переживала психологічний стрес, оскільки після покупки цієї квартири, ремонт у якій був застарілий, для забезпечення комфортних умов для проживання позивачка власними силами робила ремонт у квартирі витративши на нього всі свої сили та заощадження. Затоплення сталося невдовзі після закінчення ремонту та привело квартиру позивачки у антисанітарний та непридатний для проживання стан. Через підвищену вологість у квартирі виникла цвіль та грибок. Вказане спричинило сильні душевні страждання та моральний стрес, погіршення самопочуття та настрою, відчуття беззахисності і безпорадності, втрати спокою, що призвело до порушення її звичайного життєвого укладу.

Таким чином, позивачка обґрунтовано посилалася на спричинення їй моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням її майна, порушенням звичайного укладу життя та порушенням права власності.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСББ «Добровольський-126» на користь позивачки, апеляційний суд визначився з характером та обсягом страждань позивачки, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та взявши до уваги положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, дійшов висновку про задоволення в цій частині позов частково, стягнувши з відповідача ОСББ «Добровольський-126» на користь позивачки 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Щодо оскарження додаткового рішення колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове рішення суду, ухвалене у порядку статті 270 ЦПК України, є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору та не може існувати окремо від нього.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Представником відповідача - адвокатом Бороган В.В. 22 березня 2023 року подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 6000,00 грн.

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСББ «Добровольський-126» понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року та прийняття нового про задоволення позову ОСОБА_1 , підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 1).

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою адвокат Суворова В.В., представник ОСОБА_1 просила відстрочити сплату судового збору, або звільнити її від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2023 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі та відстрочено адвокату Суворовій В.В., представнику ОСОБА_5 сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 977,20 грн.

З урахуванням того, що апеляційна скарга адвоката Суворової В.В., представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, колегія суддів дійшла до висновку про те, що з ОСББ «Добровольський-126» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2629,90 грн. (992,40 грн. за подання позову + 1488,60 за подання апеляційної скарги в частині позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди + 148,90 грн. за подання апеляційної скарги в частині позовної вимоги про стягнення моральної шкоди), з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2977,20 грн., що відповідає пропорційності заявлених позовних вимог та з урахуванням відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Суворової Віталії Валеріївни, представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольський-126» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольський-126» (, місто Одеса, проспект Добровольського, будинок 126, корпус 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 43484 (сорок три тисячі чотириста вісімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольський-126» (, місто Одеса, проспект Добровольського, будинок 126, корпус 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) моральну шкоду завдану внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2023 року скасувати.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольський-126» (, місто Одеса, проспект Добровольського, будинок 126, корпус 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 27 липня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова