Справа № 149/2171/23
Провадження №2/149/570/23
УХВАЛА

"28" липня 2023 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Зоріній О. Г.,

за участі позивача ОСОБА_1 , адвоката Поворознюка Б. М., відповідача ОСОБА_2 , адвоката Медончак М. М.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича про забезпечення позову,

у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа: Хмільницький відділ ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа: Хмільницький відділ ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства.

26 липня 2023 року представника позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що з 2011 року сторони по справі проживають у фактичних шлюбних відносинах та ведуть спільне господарство. Під час їх спільного проживання у них народилось троє дітей, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у актових записах про народження яких запис про батька зроблений відповідно до ст. 135 СК. Таким чином, на даний час батьківство позивача щодо вказаних дітей не встановлено. Оскільки відповідач разом із дітьми має намір виїхати за кордон, а позивач не бажає втрачати зв`язку із своїми дітьми, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, заборонити перетинання державного кордону, трьом синам відповідача ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У відповідності до ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні подану заяву підтримав, просив її задоволити. Пояснив, що чув про те, що за кордоном українських дітей усиновляють, а він являється батьком дітей, виховував і виховує їх, однак по закону не вважається їх батьком. Також зазначив, що він забезпечує сім`ю, відповідачка самостійного доходу, окрім незначних соціальних виплат не має, в них декілька тижнів тому викрали документи, серед яких були дитячі закордонні паспорти, свідоцтва про народження. Також зазначив, що не бачить ризиків, пов`язаних з небезпекою через воєнні дії та ракетні обстріли для дітей, в разі задоволення заяви оскільки він не хоче, щоб вони їхали.

Представник позивача підтримав заяву, зазначив, що Хмільницький район є безпечним для дітей, оскільки влучань ракетами з початку війни не було, також зазначив, що позивач бажає реалізувати його права щодо надання дозволу на виїзд дітей за кордон. Вказав, що в разі визнання позову, вони не наполягатимуть на призначенні експертизи, а клопотання позову щодо стягнення витрат з відповідача було способом процесуального тиску на неї.

Відповідач проти задоволення заяви заперечила. Зазначила, що проти позову та того, що саме позивач є батьком дітей не заперечує. Крім того зазначила, що грошей на квитки, квитків, документів ані її, ані дитячих, в тому числі та не тільки для виїзду за кордон в неї немає, родичів за кордоном вона не має. Ії мати проживає в сусідньому селі, за кодоном в неї є лише подруга. Ніхто не бажає одружитись з нею або усиновити її дітей. Вказала, що вона зверталась в міграційну службу за консультацією щодо відновлення закордонних паспортів, які були викрадені у них, оскільки має забезпечити безпеку дітей в разі негативних наслідків війни.

Представник відповідача адвокат Медончак М. М. проти задоволення заяви заперечила, посилаючись на те, що відповідач позовні вимоги визнає, їхати за кордон не планує та не має такої можливості, тому заява позивача не підтверджена належними доказами. Також зазначила, що перебування дітей за кордоном не перешкоджатиме виконанню рішення суду, а забезпечення доказів, пов`язане з проведенням експертизи, має ініціюватись в іншому порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із положень ст. 150 ЦПК України слідує що, позов забезпечується за заявою позивача, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, п. 4 постанови визначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованість заяви про забезпечення позову доводиться заявником за загальними правилами доказування в цивільному процесі, яке не може ґрунтуватися на припущеннях

Судом встановлено, що заява представника позивача адвоката Поворознюка Б. М. вмотивована тим, що відповідач разом з дітьми може виїхати за кордон і ці обставини можуть ускладнити чи унеможливити проведення судової-молекулярно-генетичної експертизи, без якої винесення рішення буде неможливим. При цьому жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має намір змінити разом з дітьми місце проживання суду ані до заяви, ані в судовому засіданні не надано, відтак посилання заяви на ризики унеможливлення виконання рішення суду по суті є припущенням представника позивача щодо обставин, які за умови їх доведеності могли б розглядатися в якості підстав для забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що сама по собі присутність або відсутність дітей в межах України не може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки для внесення відповідних змін в актові записи про народження дітей за рішенням суду, присутність дітей не потрібна, вимог щодо участі позивача у вихованні дітей позов не містить.

Питання про призначення експертизи, клопотання про яку подав позивач, судом не розглянуто і не вирішено, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що вони не наполягатимуть на її призначенні, крім того забезпечення зразків для проведення даної експертизи не підлягає розгляду в порядку Глави 10 ЦПК України.

Також суд зазначає, що беручи до уваги події, пов`язані з повномаштабними воєнними діями на всій території України, захід забезпечення позову, про вжиття якого просить позивач, являється явно неспівмірним позовним вимогам та несе небезпеку трьом малолітнім дітям, права яких, в тому чилі на життя, здоров`я та безпеку, можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Посилання представника позивача на бажання позивача реалізувати право надання дозволу на виїзд дітей на час розгляду заяви не актуальні, оскільки такий виїзд відбувається на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

За наведених обставин, з огляду на те, що відповідач проти позову не заперечує, невжиття вказаних в заяві заходів забезпечення позову на виконання рішення суду не впливатиме, натомість такі заходи є неспівмірними з позовними вимогами та можуть нести небезпеку малолітнім дітям, а також оскільки доказів планування або можливості виїзду позивача, її малолітніх дітей за кордон суду не надано, заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: