Справа № 467/547/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Розмеріци О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.04.2020 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбних відносин з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_3 . Дитина проживає разом з матір`ю. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, зя кою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а дружина має право на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, просила стягнути з відповідача на її утримання 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, вважаючи такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дружини, обставинам справи і вимогам Закону.

В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила слухати справу у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника. Позовні вимоги визнала частково, вважаючи справедливим та законним буде стягнення аліментів у розмірі 1/12 частини з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки його доходів, аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частки його доходів. Всього з відповідача стягуються аліментні зобов`язання в розмірі 5/12 частки від його заробітку. У разі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/12 частки, то загальний розмір стягнень аліментів становитиме 50% заробітку відповідача. Просила суд врахувати можливість відповідача сплачувати аліменти та проживання дитини з позивачем. Саме в розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу), відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивача.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифікованоЗаконом N 475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік, наразі повинні матеріально підтримувати один одного до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідо до ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до статті 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу ) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дру-жина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до частини другої статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться вПостанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20).

Згідно судового наказу, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області від 04.04.2023 року, який набрав законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 03.04.2023 року (а.с.21).

Згідно рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26.04.2023 року, яке набрало законної сили, шлюб укладений 11 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було розірвано (а.с.22)

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31.06.2023 року, яке набрало законної сили, стянуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набраннярішенням законної сили і до досягнення повноліття дитиною (а.с.26-27).

Відповідно до довідки про доходи від 18.07.2023 року №2304, відповідач ОСОБА_2 отримав загальну суму доходу за період з 04.04.2023 року по 31.05.2023 року без утримання аліментів у розмірі 45 547, 86 грн. Розмір сплачених аліментів за цей же період становив 10853, 52 грн. (а.с.28).

Як встановлено судом, відповідач є батьком малолітньої дитини, дитина мешкає разом з матір`ю, що не заперечувалось відповідачем, позивач потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідач є працездатною особою і спроможній платити аліменти, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини, що спростовує доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині.

Отже, оцінивши в сукупності надані докази, суд виходить з того, що позивачка відповідно до ст.84 СК України має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років, а відповідач може надавати таке утримання.

При цьому суд враховує і те, що матеріали справи не містять будь - яких доказів того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків, за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання, суд з урахуванням конкретних наведених вище обставин справи, в тому числі розміру аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання малолітніх дітей (16.67% + 25%), виходить з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, тому вважає, що виправданий дійсними потребами з урахуванням матеріального становища сторін, розмір аліментів має становити 1/12 (8.33%) частину заробітку(доходу) відповідача.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що розмір стягнутих аліментів на утримання дружини та дітей, який стягується відповідно до судового наказу та за рішенням суду, не перевищуватиме 50% розміру усіх доходів відповідача та не порушуватиме вимог закону.

Також, слід вказати, що стягнення аліментів на утримання дружини є тимчасовим та таке припиниться, коли дитина досягне трьохрічного віку.

Також, суд звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбаченихСК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України).

За такого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76-81, 263-265, 267, 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 травня 2023 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

В задоволенні інших частин позовних вимог - відмовити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .).

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова