Справа № 275/155/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С. ,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Данилюк О.С. у цивільній справі № 275/155/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживачів.

Ухвалами судді Данилюк О.С. від 27.02.2023 та 13.03.2023 року вказана позовна заява залишалась без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме неподанням доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Ухвалою судді Данилюк О.С. від 28.03.2023р. через неусунення недоліків позовної заяви остання була повернута позивачу ОСОБА_1 .

Ухвалою колегії суддів Житомирського апеляційного суду від 10.07.2023р. ухвала від 28.03.2023р. про повернення позовної заяви була скасована через надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви та справу було направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На виконання зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції ухвалою судді Данилюк О.С. від 19.07.2023р. за позовною заявою ОСОБА_1 було відкрито загальне позовне провадження та справу було призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 було заявлено відвід головуючої у справі судді Данилюк О.С., мотивований тим, що головуюча суддя, на його думку, не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи, оскільки вона брала участь у розгляді іншої справи № 275/1364/19, де предметом спору було саме питання неправомірності дій газових служб щодо припинення газопостачання будинку позивача і де суддя в своєму рішенні від 26.02.2020р. вже надала оцінку даних подій, тому вважає, що розгляд поданого ним позову буде необ`єктивним. Крім того заявник вважає, що винесення суддею Данилюк О.С. ухвали від 28.03.2023р. про повернення позовної заяви у даній справі, яка була в подальшому скасована судом апеляційної інстанції, перешкоджає судді Данилюк О.С. брати участь у розгляді даної справи в подальшому. Також зазначив, що має стійке переконання, що головуюча суддя заінтересована в результатах розгляду справи на користь відповідача, оскільки, на його думку, буде відстоювати свою репутацію через некомпетентно прийняті рішення у попередніх справах.

В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини його неявки суду невідомі. При цьому неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши заяву про відвід судді, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії" ).

Водночас, частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Враховуючи вказане та аналізуючи викладені у заяві ОСОБА_1 обставини, суд дійшов висновку, що вони зводяться до його незгоди з порядком вирішення суддею питання щодо прийняття його позовної заяви до розгляду, що не може бути обґрунтованою підставою для відводу судді.

Більш того, ст. 37 ЦПК України не містить застережень щодо неможливості участі судді у розгляді справи по суті після скасування винесеної ним ухвали щодо повернення позовної заяви.

Щодо доводів заявника ОСОБА_1 щодо розгляду суддею Данилюк О.С. цивільної справи № 275/1364/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Житомиргаз збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживачів, де суддя в своєму рішенні від 26.02.2020р. вже надала оцінку подіям, про які йдеться у даному позові, тобто неправомірності дій газових служб щодо припинення газопостачання в його будинку, суд зазначає, що предмет та підстави поданого ОСОБА_1 позову є іншими ніж ті, які вже розглядались судом.

Тобто заявником не наведено жодних обґрунтованих доводів на підтвердження заінтересованості, упередженості або необ`єктивності судді у ході розгляду справи, а твердження, якими позивач вмотивовує заяву про відвід, фактично зводяться до голослівних не підтверджених припущень щодо упередженості судді та незгоди з процесуальними діями судді. Вказане вище не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а лише вказує на суб`єктивне бачення й трактування положень чинного цивільного процесуального законодавства заявником.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений ОСОБА_1 відвід головуючого судді Данилюк О.С. є необґрунтованим та безпідставним.

Водночас, оцінюючи позицію позивача ОСОБА_1 у вказаній справі щодо його недовіри головуючому судді, а також його пояснення в судовому засіданні про його суб`єктивне категоричне переконання в неможливості головуючої судді Данилюк О.С. ухвалити справедливе рішення у даній справі, суд зазначає наступне.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні у справі «Бочан проти України» від 3 травня 2007 року Суд нагадує, що безсторонність, у значенні, наведеному в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви із цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У зв`язку із цим навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії», тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно пунктів 10, 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. При винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Суд приходить до висновку, що заявлення даного відводу позивачем та його пояснення в судовому засіданні свідчать про те, що у вказаного учасника справи завідомо склалося суб`єктивне переконання про необ`єктивність та упередженість судді у даній справі у зв`язку з прийняттям рішень у інших справах за позовом ОСОБА_1 до відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживачів, зокрема, у цивільній справі № 275/1364/19, а тому майбутнє законне рішення у справі незалежно від результатів її розгляду завідомо вже ставиться позивачем ОСОБА_1 під сумнів ще на триваючій стадії підготовчого провадження.

Тому, хоча судом об`єктивних проявів упередженості головуючої у справі судді Данилюк О.С. не встановлено, будь-яка заінтересованість у результаті розгляду справи у головуючої у справі судді відсутня, однак позивач ОСОБА_1 послідовно вказує на сформовану особисту переконаність в упередженості головуючої у справі судді в зв`язку з винесенням рішень в інших справах за участю ОСОБА_1 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», задля забезпечення судом права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів у його безсторонності, суд визнає, що суб`єктивна впевненість позивача ОСОБА_1 в упередженості судді навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї є чинником, що перешкоджає реалізації встановленого п. 1 ст. 6 Конвенції права на справедливий суд.

При цьому суд враховує, що задоволення заяви про відвід не порушить істотно і строків розгляду даної справи.

А тому, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, з метою аби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості головуючого судді під час вирішення даної справи та з метою уникнення суб`єктивної недовіри учасника до головуючого у справі, у відповідності до правил суддівської етики, враховуючи стадію розгляду справи (до початку розгляду справи по суті), з морально-етичних міркувань, суд вважає доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заяву про відвід задовольнити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо відводу суду, викладеній в Ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18.

В зв`язку з задоволенням заяви про відвід, дану справу слід передати на розгляд іншому судді відповідно до вимог ст. 41 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 41 ЦПК України, п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Данилюк О.С. у цивільній справі № 275/155/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживачів, - задовольнити.

Відвести суддю Брусилівського районного суду Житомирської області Данилюк О.С. від участі в розгляді цивільної справи № 275/155/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживачів.

Цивільну справу № 275/155/23 передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 41 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не є окремим об`єктом апеляційного оскарження без постановлення судового рішення.

Суддя О. С. Данилюк