УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/12870/23

провадження № 4-с/521/43/23

18 липня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жезняк Т. А.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Скарга обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 , маючи намір реалізувати своє право на реєстрацію та відчуження нерухомого майна, дізналася у нотаріуса про наявність арештів зареєстрованих у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Скаржник вказує, що 08.04.2023 року вона отримала відповідь №12009 від 20.03.2023 року від Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якої вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлюється наявність арешту нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на підставі виконавчого провадження ВП №39838247 з примусового виконання виконавчого листа №2-23641 від 23.08.2013 року Малиновського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 3219,00 гривень боргу; 26.03.2014 року зазначене виконавче провадження завершене згідно п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Скаржник зазначає, що вона як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавця стосовно не зняття такого арешту шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою та просить суд скасувати арешт на майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження номер 39838247 від 25.02.2014 року Другим Малиновським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження №4820358 (спеціальний розділ) від 27.02.2014 року.

Скаржник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Представник Другого Малиновского відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що у провадженні Малиновського районного суду міста Одеси перебувала справа №1519/23641/2012 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 26 червня 2013 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно - квартира, загальною площею 152,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Колодяжною А.В., 19.03.2008року №1348 та підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №18541578, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму оплаченого судового збору у розмірі 3219 гривень.

Як вбачається з відповіді Другого Малиновского відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.03.2023 року №12009, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки : 326125732, було встановлено наявність арешту всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на підставі виконавчого провадження ЄДРВП 39838247 про примусове виконання виконавчого листа № 2-23641 від 23.08.2013 року Малиновського районного суду м.Одеси, про стягнення заборгованості у розмірі 3219 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; виконавче провадження ЄДРВП 39838247 про примусове виконання виконавчого листа № 2-23641 від 23.08.2013 року Малиновського районного суду м.Одеси, відкрито 16.09.2013 року, 26.03.2014 року зазначене виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»(у старої редакції закону); відповідно інформаційної довідки : 326125732 наявність арешту всього нерухомого майна належного ОСОБА_1 , відповідно до постанови б/н від 28.02.2011 року, не встановлено; зв`язку із знищенням архіву виконавчих проваджень 2014 років, у відповідності до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» № 699/30567 від 09 червня 2017 року, а саме п.2 розділу XI «Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки», надати копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номера 39838247 від 25.02.2014 року, не виявляється можливим.

На виконання ухвали суду від 28.06.2023 року Першим Малиновским відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано відповідь №42213 від 07.07.2023 року, відповідно до якої перевіркою даних АСВП встановлено, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2013 року у справі №1519/23641/2012 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно - квартира, загальною площею 152,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на примусовому виконанні в Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) не перебував; однак згідно даних АСВП на примусовому виконанні в Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 39838247 з примусового виконання виконавчого листа № 2-23641, виданого 23.08.2013 Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошової суми у розмірі 3219 грн; згідно з пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік; у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження № 39838247 були знищені за закінченням терміну зберігання, надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 39838247, не уявляється можливим.

Таким чином судом встановлено, що на виконанні у Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебував виконавчий лист від 23.08.2013 року №2-23641 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у сумі 3219 гривень, виконавче провадження №39838247, в рамках якого головним державним виконавцем Зуєвим Георгієм Олеговичем (не діє) 25.02.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а 26.03.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу(п.2 ч.1 ст. 47); матеріали виконавчого провадження №39838247 знищені за закінченням терміну зберігання.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_1 не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, не просить зобов`язати усунути порушення, поновити порушене право, а просить суд скасувати арешт на майно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 76-89, 95, 353, 447-453 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

18.07.23