ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01 серпня 2023 року

м. Харків

справа № 639/8134/21

провадження № 22ц/818/1664/23

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року в складі судді Баркової Н.В. по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2022 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

На рішення суду першої інстанції 21 липня 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій також просила скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року.

В апеляційній скарзі фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 міститься клопотання про поновлення строку, яке мотивовано тим, що як позивач, так і суд першої інстанції направляли кореспонденцію на іншу адресу, аніж вона зареєстрована, тому вона її і не отримувала. Зазначила, що вона ознайомилася із справою лише 07 липня 2023 року, коли повернулася до України. Вказала, що між адвокатом Ляпіним Д.Б. та нею дійсно був укладений договір правової допомоги, але він був укладений 26 січня 2021 року і строк його дій був лише на шість місяців. Таким чином, у адвоката Ляпіна Д.Б. не було повноважень на представництво її інтересів у даній справі.

Однак, апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 01 грудня 2022 року, повний текст рішення складено 27 грудня 2022 року, тому строк на апеляційне оскарження сплив 26 січня 2023 року.

Проте, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу лише 21 липня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, судові повістки направлялися судом першої інстанції на іншу адресу, а саме: АДРЕСА_2 . Таким чином, доводи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про те, що як позивач, так і суд першої інстанції направляли кореспонденцію на іншу адресу, аніж вона зареєстрована, тому вона її і не отримувала, є обґрунтованими.

Проте, як вбачається з матеріалів справи інтереси фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Ляпін Д.Б., зокрема, на підставі договору про надання правової допомоги від 22 грудня 2021 року та ордеру від 22 грудня 2021 року в суді першої інстанції, а на підставі договору про надання правової допомоги від 30 серпня 2022 року та ордеру від 27 березня 2023 року в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Під час перегляду рішення суду першої інстанції Харківським апеляційним судом 28 березня 2023 року адвокат Ляпін Д.Б., як представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції подав заяву, в якій просив врахувати надані пояснення (в цій заяві) та в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Як на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвокат Ляпін Д.Б. надав до суду ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АО № 1082496 від 27 березня 2023 року, з якого вбачається, що ордер видано на підставі договору про надання правової допомоги від 30 серпня 2022 року.

Доказів того, що адвокат Ляпін Д.Б. не мав повноважень на представництво інтересів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції станом на 28 березня 2023 року, або між адвокатом Ляпіним Д.Б. та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вищезазначений договір розірвано, матеріали справи не містять і до апеляційної скарги їх не надано.

Тому твердження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про те, що між адвокатом Ляпіним Д.Б. та нею дійсно був укладений договір правової допомоги, але він був укладений 26 січня 2021 року і строк його дії був лише на шість місяців, таким чином, у адвоката Ляпіна Д.Б. не було повноважень на представництво її інтересів у даній справі, є безпідставними.

Виходячи з викладеного, з 28 березня 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 мала можливість подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без руху для надання заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску строку знаданням відповідних доказів щодо цього.

Для вчинення апелянтом вказаних дій слід надати строк 10днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року в складі судді Баркової Н.В. та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року в складі суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк 10 днів для надання заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску з наданням відповідних доказів щодо цього та роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бурлака