Справа № 446/210/23
Провадження № 2/444/484/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 липня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Проданова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Черниш Ірина Ігорівна до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обгрунтовує наступним. Вона перебувала з відповідачем в шлюбі у якому народилися діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтв про народження їхніми батьками є вона та відповідач.

Зазначає, що батько інтересами дітей не цікавиться, участі в їхньому вихованні не приймає, залишив сім`ю та проживає окремо.

Відповідно до рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15.05.2017 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, а тому вона звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів та на підставі потім вже прийнятого рішення звернулася до виконавчої служби із виконавчим листом, однав відповідач вказане рішення не виконував та аліменти не сплачував.

Вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дітей, не піклується про їх стан здоров`я та духовний розвиток, не проявляє турботи, в тому числі не допомагає матеріально. Діти не отримують від батька жодних подарунків, він не цікавився станом їх здоров`я. Впродовж тривалого періоду часу не бачився з дітьми та не спілкувалася з ними.

У зв`язку із вищенаведеним, просить позов задоволити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Черниш І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просили позов задоволити, а саме позбавити відповідача батьківських прав. Проти заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідач ОСОБА_2 до суду ні в підготовчі судові засідання, ні в судове засідання жодного разу не прибув. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив не подав. Жодних клопотань від нього не надходило.

Вказані обставини свідчать про байдужість та незацікавленість відповідача до результату розгляду справи.

Представник третьої особи служби у справах дітей Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності та подали відповідний висновок.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15.05.2017 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачкем, який був зареєстрований 15.09.2009 р., актовий запис № 21.

У позивача та відповідача від подружнього життя народилося двоє дітей, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка змінила своє прізвище після розірвання шлюбу з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 " у зв`язку із одруженням із гр. ОСОБА_7 26.11.2021 року.

Згідно з ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав затвердженого рішенням виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради від 23.02.2023 № 25 вбачається, що комісією виконавчого комітету сільської ради розглянуто та вивчено документи, представлені гр. ОСОБА_1 , яка виховує малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позбавлення батьківських прав їхнього батька ОСОБА_2 та вирішено вважати за доцільне позбавити батька батьківських прав відносно його дітей.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 171 СК України, судом було в судовому засіданні заслухано думки дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо доцільності позбавлення батьківських прав їхнього батька стосовно них, які в судовому засіданні повністю підтвердили пояснення їхньої матері позивачки у справі та просили позбавити їхнього батька, відповідача у справі, батьківських прав стосовно них.

Відповідно до статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Суд при ухвалені рішення враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. У даному випадку, перешкод відповідачу у спілкуванні з дітьми ніхто не чинив і не чинить.

Суд вважає, що наявність вини належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.

Суд враховує, що батько дітей жодним чином не цікавився ними, всі питання щодо виховання дітей вирішуються матірю самостійно. Батько жодним чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавлення до їх подальшої долі, не цікавився станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не приймає взагалі жодної іншої участі у їх вихованні, в результаті чого і створились умови, які шкодять інтересам дітей, тобто фактично батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей.

Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, проявлену відповідачем байдужість до результату розгляду справи, суд приходить до висновку, що останній має бути позбавлений батьківських прав щодо його дочки та сина.

Суд бере до уваги, що відповідач не допомагає утримувати дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, а діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду.

Суддя: Ясиновський Р. Б.