Справа № 585/2185/23
Номер провадження 2/585/594/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання-Ковган О.В.,

Справа № 585/2185/23, провадження № 2/585/594/23

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у залі судових засідань у м. Ромни у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про зміну способу стягнення аліментів,

Представник позивача: ОСОБА_3 , який діє на підставі Договору про надання правничих послуг №12-ЦС від 16.05.2023, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №107025 від 16.05.2023,

Стислий виклад позицій учасників справи.

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що судовим наказом Роменського міськрайонного суду від 29.11.2019 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

З того часу матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки він отримує досить високу заробітну плату. В той же час її матеріальне становище погіршилось, вона перебуває у декретній відпустці, має на утриманні троє дітей, батьки яких матеріальної допомоги на утримання дітей не надають і зв`язку з ними не підтримують. Офіційно у шлюбі вона не перебуває, матеріальної допомоги від чоловіка не отримує, є багатодітною матір`ю і сама намагається утримувати своїх дітей. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та інфляції в країні, є недостатніми для матеріального утримання спільної з ним доньки, що ставить дитину у скрутне матеріальне становище. Крім того, донька подорослішала і витрати на її утримання зросли, то аліменти, які стягуються з відповідача на даний час є недостатніми для створення гідних умов життя та розвитку дитини. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Обов`язок по утриманню дитини є в обох батьків. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу)_ матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Дитині, в будь-якому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які сплачує ОСОБА_2 , на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на частину від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі даної позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачу направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позову з додатками, роз`яснено право подати відзив. До суду повернувся конверт із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Крім того, про дату розгляду справи відповідач повідомлений шляхом публікації оголошення на офіційному сайті «Судова влада України».

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

01 червня 2023 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.31).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.6, 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.06.2019 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 19.06.2019, індексний номер 9, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , її батьками є ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач) (а.с.8, 9).

Дитина проживає разом з матір`ю (а.с.8 зворот).

Окрім доньки ОСОБА_5 , позивач має ще четверо дітей (а.с.12, 15, 17, 18) та перебуває у декретній відпустці. Діти проживають разом з нею (а.с.14, 16, 18).

Судовим наказом Роменського міськрайонного суду Сумської області у справі №585/4342/19 (провадження №2-н/585/209/19) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 стягуються аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10).

Роменським відділом державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 23.10.2020 року було відкрите виконавче провадження №63396511 з примусового виконання судового наказу №2-н/585/209/19 від 03.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.01.2023 відповідач (батько ОСОБА_4 ) був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 26.12.2022 до В/Я НОМЕР_4 (а.с.11 зворот).

Позивач перебуває на обліку в УСЗН Роменської МР і отримує допомогу на дітей, коли батьки ухиляються від сплати аліментів (а.с.26,28).

За період з 2 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року ОСОБА_2 отримував дохід - виплати військовослужбовцю (а.с.44).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу розміру аліментів на неповнолітню дитину, які регулюються Сімейним кодексом України.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідач є батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і має обов`язок по її утриманню, отже є належним відповідачем по даному позову. Дитина проживає разом із матір`ю, тому остання має право на зміну розміру аліментів, встановленого судовим наказом 29.11.2019 і отримання аліментів на утримання дитини від відповідача.

З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності та, враховуючи, матеріальне становище матері дитини (позивача) , яка, окрім доньки ОСОБА_5 , має ще чотирьох дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання доньки, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення у законну силу і до досягненнядитиною повноліття.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що на даний час відповідач має постійний дохід, має змогу платити аліменти у вказаному розмірі, а позивач, отримуючи аліменти у мінімальному розмірі та з урахуванням отримуваного нею доходу, не може у повному обсязі забезпечити належне матеріальне утримання доньки. А тому зміна способу стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивач, сприятиме кращим інтересам дитини.

Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, судом враховано і те, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватись разовим здійсненням.

Щодо початку строку, з якого змінюється спосіб стягнення аліментів.

У позові позивач просить суд почати стягнення аліментів зміненим способом з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги «12-ЦС від 16.05.223,та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №48709292-в від 17.05.2023, з якої вбачається про переказ позивачем адвокату Шуньку Г.О. 3500 грн. Разом з тим додано ордер про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю .

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така правова позиція узгоджується із постановою ВС ВС від 13.01.2021 по справі № 596/2305/18.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Позивачем, згідно квитанції від 17.05.2023 року, сплачено адвокату 3500 грн.

На підставі вище зазначеного, враховуючи критерії реальності та розумності адвокатських витрат, складність справи та те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, дослідивши всі надані докази у їх сукупності на підтвердження здійснення таких послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які сплачує ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , за судовим наказом Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2019 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , понесені нею судові витрати в сумі 2000 ( дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн.. 60 коп. судового збору.

Судовий наказ Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2019, виданий стягувачу 03.12.2019 по справі №585/4342/19, провадження №2-н/585/209/19 - відкликати, після вступу даного рішення у законну силу.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова