ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2023 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кривенко Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-
Позивач, АТ «Кредобанк»», звернулось у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №CL-154442 від 07.12.2018року в сумі 73 644,12 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката.
ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути зі сплатою процентів, відповідно до встановленого графіку.
Крім того, 07.12.2018 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву №№CL-154442 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , а отже в інтересах сім`ї, що є підставою для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів.
Ухвалою суду від 17.07.2023 року було залучено правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 2 від 21.12.2021 року, згідно якого АТ «КРЕДОБАНК» відступив право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за кредитними договорами, в тому числі №CL-154442 від 07.12.2018, укладений між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без участі позивача та його представників, та у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 та співвідповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі, відзив на позов до суду не подано.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Беручи до уваги ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободРади Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положеньст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ухвали суду від 17.07.2023 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).
07.12.2018 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» (надалі-Банк) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № №CL-154442 (надалі - кредитний договір).
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі -кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані, в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі.
Відповідно до п.4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 50.39 % річних.
Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі.
Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені цим договором та додатками до нього.
Відповідно до п. 6.2 кредитного договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до кредитного договру). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2320грн. щомісячно.
Тобто, враховуючи 60 платежів, сума кредиту становить у висновку 139122,42 грн. із врахуванням суми кредиту та нарахованих відсотків по кредиту, що також зазначено у графіку платежів до договору кредиту та паспорту споживчого кредиту.
Укладання договору кредиту, отримання кредитних коштів сторонами не оспорюється.
ОСОБА_1 сплачував кредитні кошти та відсотки, однак починаючи із червня 2020 р. по вересень 2021 р. ОСОБА_1 не здійснив жодного погашення кредиту, чим порушив вимоги п. н. 1., 2.З., 4.2., 6.1., 6.2., 6.3. кредитного договору, графік платежів - Додаток № 1 до кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку, який узгоджується із розрахунком заборгованості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Також дострокове повернення кредиту та відсотків при порушенні сплати щомісячних платежів передбачено п. 6.9 кредитного договору .
Враховуючи, порушення ОСОБА_1 умов договору, щодо сплати кредиту та відсотків, згідно із встановленим графіком у банка виникло право на дострокове стягнення усієї суми несплаченого кредиту та відсотків.
Щодо стягнення встановленої судом заборгованості з відповідачів солідарно, суд зазначає наступне.
За ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Банк просить стягнути заборгованість з відповідачів, з підстав укладання договору в інтересах сім`ї.
Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.
Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.
При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.
Разом з тим, із умов кредитного договору вбачається, що він укладений ОСОБА_1 на поточні потреби та на погашення кредитної заборгованості перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
Доказів того, що кредитний договір укладено ОСОБА_1 в інтересах сім`ї , суду не надано.
Факт перебування в період укладання сторін у шлюбі не свідчить про укладання договору кредиту в інтересах сім`ї, тому підстави в даному випадку для стягнення заборгованості в солідарному порядку з обох відповідачів відсутні.
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
За ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;
Відповідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні позивача у суд був сплачений судовий збір в сумі 2270 грн., який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1
Крім того, судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» 11.02.2019р. укладений договір про надання правової допомоги.
Разом з тим повного тексту договору суду не надано.
Позов поданий адвокатом Павленко С.В., який діяв на підставі ордеру.
За положенням ч.3, ч.4, ч.5, ч. 6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За ч.8 ст. 181 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Із наданих документів не можливо встановити, за які послуги та який розмір винагороди адвоката становить за договором про надання правової допомоги. Чи є адвокат Павленко С.В. працівником Адвокатського об`єднанням «Бізнес і право». Відсутність детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснені ним витрати, відсутні взагалі доказів сплати за правничу допомогу.
Враховуючи викладене за недоведеністю, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст..4,5,12, 13, 19, 81, 141, 137, 141, 181, 263-265, 268, 272, 273-276, ЦПК України,суд,-
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.М. Бородіна