Справа № 128/2676/23
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Власюка Ігоря Тимофійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольга Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольга Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 73, 8 кв.м, житловою площею 60,5 кв.м, з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Провадження в справі за даним позовом було відкрито ухвалою суду в складі судді Карпінської Ю.Ф. 25.07.2023.

26.07.2023 представником позивача подано клопотання про забезпечення позову, яке надійшло в провадження судді Васильєвої Т.Ю. В клопотанні представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О. вчиняти будь-які дії, спрямовані на оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на спадкове майно спірний будинок в АДРЕСА_1 , зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_4 , хоча спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Таким чином, відповідач не позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок, що в свою чергу (у разі отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину на будинок) ускладнить виконання рішення по справі чи ускладнить судовий розгляд у справі через необхідність збільшення позовних вимог, зміни предмета позову.

З огляду на вимоги ст. 153 ЦПК України, оскільки клопотання про забезпечення позову була подано до суду 26.07.2023, та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було передано судді Васильєвій Т.Ю. 26.07.2023, останнім днем розгляду даної заяви є 28.07.2020.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно п.п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 4.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи.

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О., якою було заведено спадкову справу № 9/2023 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучена до участі у даній справі в якості третьої особи, що передбачає її обізнаність з наявністю спору між сторонами, крім того, вищевказаним Порядком на нотаріуса покладено обов`язок з`ясування обставин, передбачених п. 4.22, та згідно наданої до позовної заяви відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , даний нотаріус обізнаний з тим, що позивач претендує на частку в майні, титульним власником якого зазначено ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, при відкритті провадження у справі за заявою представника позивача у приватного нотаріуса Подолян О.О. судом було витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Однак на час розгляду судом заяви про забезпечення позову жодних доказів заведення приватним нотаріусом Подолян О.О. спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже й наміру будь-кого з її спадкоємців формити спадкові права, матеріали цивільної справи не містять. Обсяг спадкового майна після смерті ОСОБА_4 не встановлювався та позивачем не доводився.

При цьому, суд звертає увагу, що предметом спору в даній справі є спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 , яка є пережилим подружжям ОСОБА_3 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.11.2021 у справі № 361/6799/14-ц, зауважив, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Відповідного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20.

Таким чином, заявником не підтверджено належними й допустимими доказами підстав застосування обраного заходу забезпечення позову, а саме факту заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватним нотаріусом Подолян О.О., наявності наміру в будь-кого з її спадкоємців на оформлення спадкових прав, а саме на цілий житловий будинок, який є предметом спору, без врахування майнових претензій на відповідну частку в ньому позивача.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18.10.2021, справа № 910/7029/21).

Крім того, Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Так, заявник просить суд заборонити приватному нотаріусу вчиняти будь-які дії, спрямовані на оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , таке обмеження призведе до неможливості оформлення спадкових прав спадкоємцями померлої ОСОБА_4 на інше майно, яке не є предметом спору, але може входити до складу спадщини. При цьому позивачем заявлено позовні вимоги лише на 1/6 частину житлового будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та на спадщину після смерті ОСОБА_4 він, згідно позовної заяви, не претендує.

У зв`язку з чим даний захід забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки таке забезпечення стосуватиметься всієї спадкової маси (всього рухомого та нерухомого майна спадкодавця), що призведе до надмірного непропорційного обмеження прав та інтересів відповідача, а можливо й інших осіб, які можуть бути спадкоємцями ОСОБА_4 , та такі обставини позивачем не обгрунтовано та не враховано.

Таким чином, враховуючи, що заявником належним чином не обґрунтовано та не підтвердженого відповідними доказами підстав застосування обраного заходу забезпечення позову, який є неспівмірним заявленим позовним вимогам, ризик невиконання можливого рішення суду про задоволення позову чи неможливості поновлення його прав позивачем в межах даного провадження також не доведений, недобросовісної поведінки відповідача чи приватного нотаріуса з метою створити перешкоди позивачу шляхом оформлення прав на майно, на яке він претендує за даним позовом, за відповідачем чи іншими особами також не доведено, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Власюка Ігоря Тимофійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольга Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: