Справа № 366/1897/23
Провадження № 2/366/372/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2023 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свій позов наступним.

З 18.02.2003 року по 02.10.2012 року він з відповідачкою перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області, справа № 2-483/12-1012. Від сумісного життя мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час є повнолітньою.

Зазначеним рішенням суду у справі № 2-483/12-1012 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 33% частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову,19.09.2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Донька, ОСОБА_3 , якій ІНФОРМАЦІЯ_5 виповнилось 15 років, самостійно змінила місце проживання, та з 20.04.2022 року проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та є ученицею Сварицевицького ліцею Дубровицької міської ради, щ знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 1, с. Сварицевичі Сарненського району Рівненської області .

Таким чином, з 20.04.2022 року, донька проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Мати ж, ОСОБА_2 , коштів на утримання доньки не надає, участі у її вихованні не бере.

Звертає увагу суду на те, що в провадженні Іванківського районного суду Київської області перебувала справа № 3-100/12 від 12.01.2012 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків.

Враховуючи, що неповнолітня донька, ОСОБА_3 , тривалий час не проживає з матір`ю, на користь якої з позивача були стягнуті аліменти на утримання доньки, мати не бере участі у її утриманні, позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з нього на підставі вищезазначеного рішення суду та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки в розмірі частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Рух справи

20.06.2023 року позов надійшов до суду.

26.06.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначене на 26.07.2023 року.

Позиції сторін

Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно, належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за ним.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала у повному обсязі.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права

Згідно зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 81 /а.с.7/).

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 02.10.2012 року, шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ними повноліття залишено на вихованні матері. З позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 33% частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову, 19.09.2012 року і до досягнення дітьми повноліття (справа 2-483/12-1012 /а.с.12/).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Дубровицької міської ради № 675 від 23.05.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивач) проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 та має на своєму утриманні дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи на території Дубровицької територіальної громади від 30.05.2023 року, ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації разом з донькою, ОСОБА_3 в будинку батьків по АДРЕСА_1 . В будинку створені умови для повноцінного відпочинку, сну та навчання дочки /а.с.9-10/.

З довідки Сварицевицького ліцею Дубровицької міської ради від 02.11.2022 року № 01-30/1100, вбачається, що ОСОБА_3 , 2007 р.н. є ученицею 10-А класу даного закладу /а.с.11/.

Таким чином, факт проживання дитини, ОСОБА_3 , 2007 р.н., саме з батьком за адресою: АДРЕСА_1 знайшов своє достатнє підтвердження в наданих до суду додатках до позову.

Щодо звільнення від сплати аліментів

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Статтею 273 Сімейного Кодексу України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Як встановлено судом на підставі досліджених доказів, неповнолітня ОСОБА_3 , 2007 р.н., після розірвання батьками шлюбу проживала з матір`ю, на користь якої за рішенням суду з позивача були стягнуті аліменти. З 20 квітня 2022 року, самостійно визначившись з місцем свого проживання, неповнолітня ОСОБА_3 , 2007 р.н. стала постійно проживати з батьком. Із зазначеного часу перебуває на його повному утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Зазначені норми кореспондуються із нормами Сімейного Кодексу України.

Так, в ч. 3 ст. 160 СК України закріплено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

На час прийняття рішення щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 , 2007 р.н. досягла 14 років і в силу закону могла самостійно визначати, з ким із батьків вона буде проживати.

За загальним правилом, визначеним законом, аліменти на утримання неповнолітньої дитини стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина та на чиєму утриманні перебуває.

Оскільки факт проживання дитини з батьком та її знаходження на його утриманні зумовлюють припинення сплати ним раніше стягнутих за рішенням суду аліментів на користь відповідачки, його вимога про звільнення його від обов`язку сплачувати аліменти з дати проживання з ним доньки є обґрунтованою.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої ст.197 Сімейного Кодексу може бути підставою для звільнення платника аліментів від сплати аліментів.

За таких обставин, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, враховуючи, що неповнолітня ОСОБА_3 , 2007 р.н., проживає з батьком та перебуває на його утриманні, що свідчить про суттєву зміну обставин, які були підставою стягнення аліментів з позивача, позивач підлягає звільненню від сплати аліментів на користь відповідача на утримання доньки, ОСОБА_3 , 2007 р.н., які стягуються за рішенням Іванківського районного суду Київської області від 02.10.2012 року у справі № 2-483/12-1012.

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 20.06.2023 року.

Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні дитини не приймає, а протилежного суду не доведено, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , 2007 р.н.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням обставин справи, враховуючи визнання позову відповідачки, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , 2007 р.н., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено 1073,60 грн. судового збору /а.с.16, 19/, який він, в своїй заяві від 26.07.2023 року просить залишити за ним.

Керуючись ст.ст.2, 4, 13, 18, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354, 430 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , від сплати аліментів, стягнутих на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 02.10.2012 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня подання позову до суду, 20.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий збір залишити за позивачем.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.07.2023.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ).

Суддя Н.П. Слободян