Справа № 2-5453/10
Провадження № 2-в/185/46/23
17 липня 2023 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Гаврилова В.А.,
за участю секретаря Вакули В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-5453/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу.
Мотивував заяву тим, що 29.10.2010 року рішенням Калінінського районного суду міста Донецька Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було задоволено.
На теперішній час у заявниці виникла необхідність отримати дублікату виконавчого документу, оскільки приміщення, матеріально-технічна база та документація Київського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецька Головного територіального управління юстиції в Донецькій області були захоплені в результаті проведення дій АТО,виконавчі документи втрачено.
Заявниця в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
29.10.2010 року Калінінським районним судом м. Донецька ухвалене рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позов задоволено.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському, Калінінському, Куйбишевському районним судам м.Донецька. Зазначена цивільна справа з Калінінського районного суду м. Донецька до Павлоградського міськрайонного суду не передавалась.
На даний час цивільна справа залишилась в Калінінському районному суді м. Донецька який є тимчасово окупованою територією, тобто вважається втраченою.
Заявнику необхідно отримати дублікат виконавчого документа для подальшого його виконання.
Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.
Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.
Зазначена цивільна справа з Калінінського районного суду м. Донецька до Павлоградського міськрайонного суду не передавалась.
Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься копія рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 29.10.2010 року.
Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження. Строк зберігання судового провадження не має значення для вирішення заяви про його відновлення, крім випадку звернення з такою заявою для виконання рішення, якщо строк на пред`явлення виконавчого листа для виконання закінчився і судом не поновлено.
Викладене приводить суд до висновку про те, що зважаючи на наявні у справі про відновлення втраченого провадження копії документів, на думку суду, є належними та достатніми для часткового відновлення втраченого провадження, суд перевіривши зібрані матеріали, вважає, можливим відновити втрачене судове провадження по цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в частині рішення від 29.10.2010 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 83, 84, 89, 488, 493, 494, 408 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в частині рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 29.10.2010 року, згідно тексту якого:
« Справа №2-5453/10
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и.

29.10.2010 року Калінінський районний суд міста Донецька Донецької області у складі:

Головуючий - суддя Сватіков А.В.,

при секретарі - Фролкової М.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до Калінінського районного суду м. Донецька із позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів. В позовній заяві вона зазначила, що 09 серпня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, актовий запис №829. Від спільного мешкання вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від покладених на нього ст. 180 СК України обов`язків по утриманню дитини. З червня 2010 року позивачка не мешкає з відповідачем, відповідач не приймає участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги на дитину не надає. В теперішній час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, і вона сама не може утримувати себе і дитину. Відповідач по справі може надавати матеріальну допомогу і позивачці і дитини, оскільки він працює лікарем - хірургом у лікарні №18 м. Донецька, де отримує заробітну плату. З цих підстав посилаючись на вимоги СК України позивачка просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, також стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а також допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Позивачка в судове засідання не прибула, але звернулась до суду з письмовою заявою в якій зазначила, що вона свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні вона не заперечувала, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивачки, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не прибув, але надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що він позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнає у повному обсязі і просить суд розглянути справу у його відсутність, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог та дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В разі ухилення батьків від цих обов`язків кошти стягуються з них у судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 09.08.2002 року в Горлівському міському відділі реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управляння юстиції, актовий запис №829, свідоцтво про одруження сері НОМЕР_1 .

Від спільного мешкання сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 .

Дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з матір`ю за місцем її проживання, за адресою АДРЕСА_1 .

При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності з вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховує скрутне матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з матір`ю за її адресою реєстрації, знаходиться на її утриманні, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є працездатним, не має утримань згідно виконавчих документів, має постійне місце роботи. Інших обставин, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів судом встановлено не було.

Виходячи з наданих доказів, суд дістається висновку, що ОСОБА_2 , який є батьком неповнолітньої дитини, не повною мірою виконує покладені на нього сімейним законодавством України батьківські зобов`язання відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги не надає, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред`явлення позову до суду.

Згідно з вимогами ст. 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу.

Судом достовірно встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з матір`ю за місцем її проживання, за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою КП «ЖЄК №2» Калінінського району м. Донецька.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка в теперішній час не має можливості працювати в зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка отримує допомогу на дитину від держави, тому вона в теперішній час потребує матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності з вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховує скрутне матеріальне становище матері неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з дитиною за адресою реєстрації, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є працездатним, має постійне місце роботи. Інших обставин, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів судом встановлено не було.

Виходячи з наданих доказів, суд дістається висновку, що ОСОБА_2 , який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує покладених на нього сімейним законодавством України зобов`язань, а саме зобов`язань передбачених ст. 84 СК України по утриманню ОСОБА_1 з якою проживає неповнолітня дитини, до досягнення дитиною трьох років, матеріальної допомоги не надає, тому кошти на утримання матері дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, тому рішення суду, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає обов`язковому негайному виконанню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді державного мита підлягають стягненню з відповідача до прибутку держави.

Згідно вимог ст. ст. 79, 81 та 88 ЦПК України, з відповідача до прибутку держави потрібно стягнути витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 гр.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 130, 139, 158, 169, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 84, 91 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2010 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18.10.2010 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Рішення суду, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місця у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 до прибутку держави державне мито в розмірі 51 гр., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 гр.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Калінінський районний суд міста Донецька протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сватіков А. В.»

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. А. Гаврилов