Справа № 369/4195/18
Провадження №2-зз/369/37/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А. Я.,

при секретарі Миголь А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової Вікторії Олександрівни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року по справі №369/4195/18 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення, -

ВСТАНОВИВ:

08.03.2023 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Тернова Вікторія Олександрівна звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2018 р. по справі №369/4195/18, шляхом скасування арешту накладеного на земельну ділянку площею 0,25 га, реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, земельну ділянку площею 0,0975 га, реєстраційний номер: 4, кадастровий номер: :05:013:5001, нежитлове приміщення загальною площею 52,3 кв.м., реєстраційний номер: 08, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що оскільки позовна заява позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та поділ майна, з метою забезпечення позовних вимог по якій були застосовані заходи забезпечення позову, була повернута позивачу відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду від 29.05.2018 р., у цивільній справі № 369/4828/18 законних підстав для перебування майна під арештом не мається. При цьому при поверненні позовної заяви не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову.

Тому на підставі вищевказаного, керуючись п. 2 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, просила суд скасувати заходи забезпечення позову шляхом скасування арешту на нерухоме майно.

Сторони по справі в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Так, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023 року, судом прийнято рішення про направлення вищевказаної заяви про скасування заходів забезпечення позову, за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

Проте, постановою Київського апеляційного суду від 16.06.2023 року вищевказану ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області, було скасовано та повернуто справу до суду першої інстанції для продовження розглядузаяви про скасування заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви встановлено, щоухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2018 року у цивільній справі за № 369/4195/18 вжито заходів забезпечення позову до подання позову, а саме, накладено арешт на: нежитлове приміщення загальною площею 52,3 кв.м., реєстраційний номер: 08, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га., реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; земельну ділянку площею 0,0975 га., реєстраційний номер: 4, кадастровий номер: :05:013:5001, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

02.05.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна та майнових прав об`єктами спільної сумісної власності та їх поділ.

При подачі позовної заяви до суду позивачем порушені вимоги ст.175-177 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалою судді від 02.05.2018 року заяву було залишено без руху.

Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2018 у цивільній справі № 369/4828/18 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна та майнових прав об`єктами спільної сумісної власності та їх поділ - повернуто позивачу. Вищевказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася.

При цьому, 03 травня 2018 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна та майнових прав об`єктами спільної сумісної власності та їх поділ. Справі присвоєно єдиний унікальний номер 369/4896/18 та в подальшому передано її за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

Тобто, позивач звернувся до суду з новим позовом, в якому не було вирішено питання про застосування заходів забезпечення позову.

Згодом позивач ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з заявою про забезпечення позову в рамках цивільної справи № 369/4896/18, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: нежитлове приміщення загальною площею 52,3 кв.м., реєстраційний номер: 08, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та земельну ділянку площею 0,0975 га, реєстраційний номер: 4, кадастровий номер: :05:013:5001, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Однак, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2023 року в справі № 369/4896/18, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, залишено без задоволення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії ; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України, визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У п.10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування».

Зважаючи на вище наведене та з урахуванням того, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2018 року (справа № 369/4828/18, провадження № 2/369/2362/18), про повернення позовної заяви заявнику не оскаржувалася в апеляційному порядку та набрала законної сили, тобто провадження в раках якого було накладено арешт судом не відкривалося, суд приходить до висновку, що підстав для подальшого вжиття заходів забезпечення вказаного позову немає. Більше того, в рамках нового позову поданого ОСОБА_2 (цивільна справа № 369/4896/18, провадження № 2/369/1165/19), що передана на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області позивачем було подано нову заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої ухвалою Ірпінського міського суду від 26.01.2023 року, було відмовлено.

У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової Вікторії Олександрівни про скасування заходів забезпечення позову, підлягає задоволенню, а заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року по справі №369/4195/18 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення, скасуванню.

Статтею 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення, які накладені до подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 247, 258, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової Вікторії Олександрівни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року по справі №369/4195/18 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від від 18 квітня 2018 року, шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а саме:

-нежитлового приміщення загальною площею 52,3 кв.м., реєстраційний номер: 08, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

-земельної ділянки площею 0,25 га, реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

-земельної ділянки площею 0,0975 га, реєстраційний номер: 4, кадастровий номер: :05:013:5001, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Андрій ВОЛЧКО