Справа № 357/44/22
Провадження № 2-с/357/68/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2023 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Б. І.

при секретарі Нізова А. Р.

розглянувши заяву адвоката Радецької Тетяни Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість в розмірі 70 704,08 грн. та судовий збір в розмірі 227 грн.

24 липня 2023 року адвокат Радецька Тетяна Петрівна, яка діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість в розмірі 70 704,08 грн. та судовий збір в розмірі 227 грн.

Крім того, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на користь боржника витрати з оплати судового збору та понесені витрати на правничу допомогу.

Вказана заява мотивована тим, що заявник звернувся до суду про стягнення заборгованості в наказному провадженні, яка не є безпірною та стягнення заборгованості можливе виключно в позовному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не встановлено, у заяві про скасування судового наказу наведено посилання на обставини, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача та надано докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, а тому суд прийшов до висновку про необхідність скасування судового наказу

При цьому Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» належить роз`яснити право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 134,20 грн., що підтверджується квитанцією від 21.07.2023 р., а також докази оплати ОСОБА_1 послуг адвоката у сумі 7500,00 грн., що підтверджується ордером на надання правничої допомоги від 10.07.2023, договором про надання правничої допомоги від 10.07.2023, розрахунком попередніх витрат на надання правничої допомоги по справі № 357/44/22, актом прийманя-передачі послуг з надання правничої допомоги.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони у справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

При цьому з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, законодавець пропонує здійснювати під час пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 164, 170, 171, 260,261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Радецької Тетяни Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ від 11 лютого 2022 року по справі № 357/44/22; провадження № 2-н/357/54/22 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість в розмірі 70 704,08 грн. та судовий збір в розмірі 227 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Кошель