Ленінський районний суд м. Полтави
Провадження № 2/553/1089/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Козицького Т.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_2 компенсацію частини вартості автомобіля марки Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, у розмірі 75325,00 грн в межах поділу спільного майна подружжя, судові витрати покласти на відповідача.

Заявлені позовні вимоги вмотивовані позивачем тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.11.2019. За час шлюбу було придбано автомобіль марки Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, право власності на який реєструвалось за ОСОБА_2 . Із відповіді на адвокатський запит позивач дізналась, що відповідач потайки реалізував без згоди колишньої дружини спірний автомобіль, тому вона прохає стягнути на її користь компенсацію частини вартості цього автомобіля.

Одночасно у позові, ОСОБА_3 прохає витребувати від ТСЦ №6341 РСЦ МВС в Харківській області (61000, м. Харків, вул. Шевченка, 26) належно завірені копії договорів СГ №122 від 25.05.2018, №6341/2020/2008365 від 22.05.2020, доручення продавця серії НОН №122130 від 06.05.2020, виданого приватним нотаріусом Хоменко А.В. на довірену особу ОСОБА_4 .

Клопотання про витребування доказів обґрунтовано позивачем неможливістю самостійного здобуття та їх необхідністю для підтвердження обставин, якими обґрунтовується позов.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

22.02.2022 на адресу суду надійшла зустрічна позовна ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання довіреності удаваним правочином, визнання укладеним договору міни та встановлення факту, що має юридичне значення, в якому позивач за зустрічним позовом прохає: визнати довіреність від 20.11.2019 видану ним на підставі усного договору доручення, якою уповноважено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпоряджатись автомобілем Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, посвідчену приватним нотаріусом Хоменко А.В. за реєстровим №3027 та договір купівлі-продажу транспортного засобу Skoda модель Octavia А7, 2013 року випуску, від 20.11.2019 удаваними правочинами; визнати укладеним 20.11.2019 договір міни між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , за яким ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_6 автомобіль Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, та грошові кошти в сумі 150000,00 грн, а ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_2 автомобіль Skoda модель Octavia А7, 2013 року випуску; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що договір міни автомобілів від 20.11.2019, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , був вчинений зі згоди ОСОБА_3 .

Пред`явлені за зустрічним позовом вимоги вмотивовані тим, що автомобіль Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, було оформлено на ОСОБА_2 в травні 2018 року, тобто у період перебування у шлюбі з ОСОБА_1 . Фактично сторони почали проживати окремо в серпні 2019 року, з цього часу не вели спільне господарство та за спільною домовленістю цей автомобіль було вирішено залишити в особистій власності ОСОБА_2 . У вересні ОСОБА_3 звернулась до нього з проханням підтвердити, що вона набуває особисто у власність автомобіль Nissan Pathfinder, про що ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену заяву. В листопаді 2019 року ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_2 купити в нього автомобіль Skoda модель Octavia А7, 2013 року випуску, однак у зв`язку із тим, що у нього не було всієї суми для придбання автомобіля, вони дійшли згоди щодо обміну належного ОСОБА_2 автомобіля Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, на автомобіль ОСОБА_6 з доплатою в сумі 150000 грн. ОСОБА_3 була обізнана про його намір обміняти автомобіль на більш новий та в подальшому надала заяву, посвідчену нотаріусом Зубаревим І.Ю., в якій визнала, що автомобіль Skoda модель Octavia А7, 2013 року випуску, був придбаний за час шлюбу, але за особисті кошти ОСОБА_2 .

Також 22.02.2022 представником відповідача подано клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з посиланням на ч.4 ст.193, ч.4 ст.277 ЦПК України.

Заявлені сторонами клопотання в ході розгляду справи Комінтернівським районним судом м. Харкова вирішені не були.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 03.10.2022, до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла справа № 641/10354/21 за цивільним позовом ОСОБА_3 , яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Високих М.С.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.11.2022 справу прийнято до свого провадження, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

28.11.2022 від позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за її відсутності та відсутності представника, заявлені позовні вимоги нею підтримані.

05.07.2023 представник відповідача звернулась до суду з клопотанням, в якому прохала судове засідання 05.07.2023 проводити без її участі та участі ОСОБА_2 . У задоволенні позову ОСОБА_3 прохала відмовити, зустрічним позов задовольнити у повному обсязі.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони та їх представники в судове засідання 28.07.2023 не прибули.

Вирішуючи заявлені сторонами клопотання, перевіривши приєднані до справи матеріали, суд вказує про наступне.

Відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно із ч.4 ст.277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст.277 ЦПК України).

За змістом ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Положеннями ст.43 ЦПК України визначені загальні процесуальні права та обов`язки учасників справи.

Так, відповідно до ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

При цьому, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У постанові від 30.11.2020 в справі № 521/14818/19 (провадження № 61-13184ск20) Верховний Суд зазначив, що за своєю суттю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

У відповідності до ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зустрічний позов не є похідною вимогою від первинного позову, а є вимогою, яка повністю (або частково) виключить задоволення первинного позову.

Правова природа зустрічного позову у тому, що він унеможливлює розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.

Виходячи із змісту первісного позову ОСОБА_3 прохає суд в межах поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 компенсацію частини вартості автомобіля марки Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, у розмірі 75325,00 грн.

Відповідачем у зустрічному позові вимог щодо поділу спільного майна або визнання майна особистою власністю не заявлено, натомість ОСОБА_2 прохає визнати видану ним довіреність від 20.11.2019, якою уповноважено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпоряджатись автомобілем Skoda модель Octavia, 2006 року випуску, та договір купівлі-продажу транспортного засобу Skoda модель Octavia А7, 2013 року випуску, від 20.11.2019 удаваними правочинами; визнати укладеним 20.11.2019 договір міни між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , та встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що договір міни автомобілів від 20.11.2019, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , був вчинений зі згоди ОСОБА_3 . Тобто позивачем за зустрічним позовом заявлені вимоги і щодо майна, яке не є предметом розгляду первісного позову.

При цьому розгляд зустрічного позову потребує залучення до участі у справі інших осіб, як сторін оспорюваних правочинів, які ОСОБА_2 просить визнати удаваними, тому одночасний розгляд таких позовних вимог значно розширює коло обставин, які стосуються предмету доказування та підлягають встановленню, що може призвести до порушення строків розгляду справ.

Судом не встановлено підстав, які б свідчили про доцільність спільного розгляду позову, враховуючи різні предмети спору та неможливість розгляду вимог за первісним позовом без зустрічного.

За таких обставин суд доходить висновку про необхідність відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви та її повернення.

Також суд не вбачає підстав для здійснення переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

При цьому суд наголошує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 Європейський суд з прав людини зазначав, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, відмова у прийнятті та повернення зустрічного позову не є порушенням права ОСОБА_2 на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає йому звернутися до суду з вказаним позовом в загальному порядку.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів, суд вказує, що у відповідності до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

В такому разі, у клопотанні про витребування доказів серед іншого повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Прохаючи суд витребувати від ТСЦ №6341 РСЦ МВС в Харківській області (61000, м. Харків, вул. Шевченка, 26) належно завірені копії договорів СГ №122 від 25.05.2018, №6341/2020/2008365 від 22.05.2020, доручення продавця серії НОН №122130 від 06.05.2020, виданого приватним нотаріусом Хоменко А.В. на довірену особу ОСОБА_4 , позивач стверджує що ці докази є конфіденційною інформацією.

Водночас, за змістом приєднаних до позову матеріалів на адвокатський запит Головним сервісним центром МВС було повідомлено про те, що документи, які стали підставою для проведення реєстраційних операцій з транспортними засобами зберігаються в органі, що здійснював реєстраційні дії. Проте, відомостей про звернення позивачем до цього органу для отримання копій запитуваних договорів, доручення, суду надано не було.

За таких обставин, позивачем не доведено неможливості самостійного здобуття та подання доказів, а від так клопотання про їх витребування є передчасним і задоволенню не підлягає.

Окрім того, відповідно до матеріалів справи позивач та представник відповідача звернулись до суду із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Одночасно представник відповідача справу прохала розглядати без участі ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у разі якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Оскільки для ухвалення у справі законного, обґрунтованого судового рішення, судом необхідно всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати усі обставини у справі, суд, на підставі п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, визнає обов`язковою участь сторін у справі для дачі особистих пояснень, у зв`язку з чим розгляд справи необхідно відкласти.

Керуючись ст.ст.84,193,223,274,277 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання довіреності удаваним правочином, визнання укладеним договору міни та встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до справи.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу разом із копією ухвали.

У задоволенні клопотання представника відповідача про здійснення переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Визнати обов`язковою участь позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Судове засідання по справі відкласти на 13 год. 00 хв. 02 жовтня 2023 року.

Роз`яснити позивачу, що повторне неприбуття в судове засідання позивача, участь якого визнана обов`язковою, тягне за собою залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих