Справа №718/1764/23
Провадження №2/718/345/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31.07.2023 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю,-
Адвокат Андроник Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки - інваліда у розмірі частини усіх видів його заробітку щомісячно на весь період непрацездатності ОСОБА_3 .
На обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що за час перебуванні з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.07.2018 з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання дочки в розмірі по 1400 грн щомісячно до її повноліття. Наразі донька-інвалід досягла повноліття, є непрацездатною, потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з позивачкою, яка утримує та піклується про неї.
Позивачка зазначає, що відповідно до довідки серії 12ААГ № 068130 від 25.10.2022 ОСОБА_3 має І групу інвалідності безтерміново, їй поставлено діагноз ДЦП (спастична диплегія), реабілітаційний потенціал низький.
Вказує, що відповідач додаткової добровольчої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, весь тягар матеріального утримання, який пов`язаний із її лікуванням та проживанням, лежить на позиваці. ОСОБА_2 часто хворіє, інколи потребує невідкладного стаціонарного лікування, медичного обстеження у різних спеціалістів, на що потрібні значні кошти. Відповідач є фізично здоровою людино, проходить службу в ЗСУ, отримує стабільний дохід та має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, тому вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти на утримання дочки - інваліда після досягнення нею повноліття в розмірі частини усіх видів його заробітку щомісячно на весь період непрацездатності
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але від представника позивача адвоката Андроника Б.В. надійшла заява з проханням слухати справу за їхньої відсутності, просили позов задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отриманням повістки та оголошення, яке розміщене на офіційному сайті веб порталі Судова влада
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалити рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише письмові докази позивача та вважає їх обґрунтованими.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.03.2005 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записаний ОСОБА_2 .
Згідно з довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 068130 від 25.10.2022 ОСОБА_3 має першу групу інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена безтерміново.
Відповідно до виписки з історії хвороби ОСОБА_3 встановлено діагноз ДЦП:спастична диплегія. Рухові порушення ІV рівня за кваліфікацією GMFCS. Функції руки ІV рівня за кваліфікацією МАСS.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку.
Статею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тобто вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу.
За приписами статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно з до ст.ст.200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда.
Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.
Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня ОСОБА_3 є інвалідом І групи з дитинства безтерміново, діагноз ДЦП, а тому не має можливості самостійно заробляти кошти.
Суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є непрацездатною, відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на лікування, придбання продуктів харчування, одягу та інших необхідних речей.
Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі частини усіх видів його заробітку щомісячно, на весь період непрацездатності.
Позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір, тому згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,00 грн.
Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме: з 02.06.2023.
Відповідно до п.1ч.1ст 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. ст. 80, 88, 198, 200, 201 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю - задовольнити у повному обсязі.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої дочки інваліда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів його заробітку щомісячно, на весь період непрацездатності, починаючи з 02.06.2023.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір за позовну вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Рішення не проголошувалося на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Василь Скорейко