Справа №346/3268/23
Провадження №2/346/1276/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

за участю секретаря: Вербіщук О.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець Витвицький Володимир Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі відповідач), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №85745, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22.12.2021 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

II. Позиція позивача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що в травні 2023 року їй стало відомо про те, що у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. перебуває на виконанні виконавче провадження зареєстроване в АСВП за №69553920, відкрите на підставі виконавчого напису №85745, вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 21 822,05 гривень, яке було відкрите на підставі заяви відповідача. Також в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено 08.05.2023 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вважає, що вищезазначений виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Зазначає, що між нею та АТ «Дельта Банк» не укладалось жодних договорів, будь-яких письмових вимог від банку про повернення заборгованості за кредитним договором на її адресу не надходило. З ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 було відступлено право вимоги, вона жодних договорів не укладала, тому не вбачає можливості виникнення будь-яких боргових зобов`язань перед відповідачем. Звертає увагу на те, що виконавчий напис, вчинений на підставі кредитного договору №015-08032-260612 від 26.06.2012, не є нотаріально посвідченим. Крім того, не співпадають паспортні дані, а саме серія та номер паспорта, які в ньому вказані. Їй не було надіслано повідомлення про усунення порушення, не надано чіткий та зрозумілий розрахунок заборгованості, що в свою чергу засвідчує факт недотримання вимог законодавства щодо порядку вчинення виконавчого напису.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилалась на норми ст. ст. 34, 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанову КМУ №1172 від 29.06.1999 « Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», наказ Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 « Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача адвокат Гринів Я.В. надала суду заяву про розгляд справи без їх з позивачем участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

ІІІ. Позиція відповідача.

20.07.2023 на адресу суду поступив відзив на позов, в якому представник відповідача просить у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Так на обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що 26.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено кредитний договір №015-08032-260612, а 07.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено договір відступлення права вимоги, ц відповідності до якого правонаступником усіх прав та обов`язків банку є відповідач, в тому числі і за кредитним договором укладеним з позивачем. Таким чином твердження позивача, що вона не має фінансових зобов`язань перед відповідачем, оскільки нею не укладались угоди з відповідачем є хибним, надуманим та необґрунтованим, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні прямо передбачена законодавством, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання позивачем своїх обов`язків.

Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус не врахувала та не перевірила факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, відповідач вважає, що ними було виконано всі умови постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 та подано нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, зокрема оригінал кредитного договору та розрахунок за кредитним договором, отже виконавчий напис нотаріуса не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відзив на позовну заяву містить клопотання відповідача про розгляд справи за їх відсутності.

IV. Пояснення третіх осіб.

Треті особи правом на подання письмових пояснень щодо позову не скористалася, в судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

V. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.06.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. належним чином завірені документи, які стали підставою для видачі виконавчого напису №85745 від 22.12.2021 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 , яка залишилась не виконаною, оскільки нотаріус відсутній за зареєстрованим місцем перебування.

Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, постановив: розглядати справу у відсутність сторін.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

VІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

26.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» на ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №015-08032-260612 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки.

Відповідно до виконавчого напису від 22.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №85745, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., вбачається, що з ОСОБА_1 запропоновано стягнути невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 відступлено право вимоги за Кредитним договором №015-08032-260612 від 26.06.2012, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . Запропоновано задовольнити вимоги відповідача та стягнути з позивача за період з 07.05.2020 по 30.11.2021 включно суму у розмірі: 13 314,26 гривень основна заборгованість по тілу кредиту; 8 457,79 гривень заборгованість за нарахованими процентами за кредитом; 50 гривень плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 21 822,05 гривень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. 08.05.2023 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи в рамках ВП №69553920 з виконання виконавчого напису №85745 виданого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальної заборгованості в сумі 21822,05 гривень.

Інших доказів сторонами на обґрунтування своїх позицій суду надано не було.

VІІ. Норми права, які застосував суд

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII (далі по тексту Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно Переліку стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами відбувається за умови надання наступних документів. По нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов?язання. По іпотечних договорах, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання д ля одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

VIІІ. Оцінка суду

Позивач зазначаючи, що виконавчий напис щодо стягнення з неї заборгованості вчинено з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону, звернулася до суду з цим позовом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов?язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов?язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц та у постанові від 02.07.2019 у справі №916/3006/17.

З вищезазначеного випливає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Документи, які підтверджують безспірність заборгованості, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.

З матеріалів справи не вбачається наявності у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №015-08032-260612 від 26.06.2012, про який зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, оскільки ні відповідачем, ні нотаріусом не надано жодних матеріалів, які стали підставою для здійснення виконавчого напису.

У виконавчому написі зазначено, що при його вчиненні нотаріус керувався ст. 87 Закону про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів стосується нотаріально посвідчених договорів.

У той же час підставою для здійснення виконавчого напису став договір, який нотаріальному посвідченню не підлягає, відповідно нотаріально посвідчений не був, що у свою чергу робить передчасним твердження нотаріуса про фактичну безспірність вимоги про стягнення заборгованості.

З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а відповідачем не подано до суду жодних належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

ІХ. Висновок суду

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов?язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов?язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Судом не встановлено тих обставин, що позивач має безспірні зобов?язання перед відповідачем, або відповідач має право безспірної вимоги до позивача за кредитним договором №015-08032-260612 від 26.06.2012, укладеним між нею та ПАТ «Дельта Банк».

Заперечення відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву жодними доказами не підтверджені, а відповідно суд позбавлений можливості надати їм оцінку як таким, що спростовують позицію позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Х. Розподіл судових витрат

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1073,60 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець Витвицький Володимир Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №85745, вчинений 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 21 822 (двадцять одна тисяча вісімсот двадцять дві) гривні 05 (п`ять) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок в рахунок оплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення виготовлено «31» липня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», зареєстроване місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, місцезнаходження: вул. Чорновола, 4, офіс 2, м. Івано-Франківськ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, місцезнаходження: вул. Введенська, 7/9, м. Київ.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА