Справа № 182/3451/23
Провадження № 2-з/0182/6/2023
У Х В А Л А

Іменем України

31.07.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі заяву адвоката Авраменко Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Перша Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області та Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2023 року адвокат Авраменко А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Перша Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області та Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернувся до суду з належним чином оформленою заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 2-384/08 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і територіальної громади в особі Придніпровської сільської ради, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Під час розгляду справи судом, на підставі ухвали від 09 лютого 2006 року, було вчинено заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом заборони видачі документів та їх реєстрації в КП «Нікопольське МБТІ» по даному будинку, пов`язаних з відчуженням будинку, оформленням спадщини. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2008 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за якою за ОСОБА_5 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими побудовами АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Проте, питання про скасування заходів забезпечення позову, що полягає у знятті арешту на будинок, судом вирішено не було. 04 травня 2022 року ОСОБА_5 , яка стала власницею житлового будинку з господарчими побудовами АДРЕСА_1 , померла. За життя ОСОБА_5 залишила заповіт на своїх доньок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельні ділянки та на житловий будинок АДРЕСА_1 , який був предметом розгляду справи № 2-384/08 року. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Апалькова Євгена Вікторовича для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Проте, приватним нотаріусом Апальковим Є.В. було повідомлено спадкоємців, що на будинок АДРЕСА_2 , який входить до спадкової маси, накладено заборону відчуження, на підставі ухвали суду від 09 лютого 2006 року та для вирішення даного питання слід звернутись до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, представник заявника просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжитті Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 09 лютого 2006 року у справі № 2-384/08 року, шляхом накладання арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Суд, ознайомившись із заявою представника заявників ОСОБА_8 , дослідивши докази приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалі справи, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 2-384/08 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, і ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та територіальної громади в особі Придніпровської сільської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2006 року у даній справі було вчинено заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом заборони видачі документів та їх реєстрації в КП «Нікопольське МБТІ» по даному будинку, пов`язаних з відчуженням будинку, оформленням спадщини (а.с.22). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2008 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якою за ОСОБА_5 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими побудовами АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с.23). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності № 21586058 від 19 січня 2009 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с.24). При цьому, у відповідності до інформаційної довідки № 334217620 на житловий будинок АДРЕСА_1 , починаючи з моменту вчинення заборони (арешту) на вищевказаний житловий будинок дії щодо скасування заборони, ані власником, ані іншими сторонами у справі № 2-384/08 вчинені не були. Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що свідчить актовий запис № 56, складений 09 травня 2022 року виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району (а.с.19). Проте, померла за час свого життя належним їй майном розпорядилась та 10 лютого 2012 року склала заповіт на своїх доньок - заявниць по справі. (а.с.7-8, 20). У відповідності до листа -роз`яснення № 402 від 13 липня 2023 року, приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Апальков Є.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок фактично відмовив з посиланням на арешт як підставу неможливості вчинення подальших нотаріальних дій (а.с.26). Тобто, на даний час в заявників склались такі обставини, які перешкоджають в подальшому вчиняти нотаріальні дії стосовно спадкового майна.

Відповідно до ч.1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно ч.7-10 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно п.10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При розгляді заяви, судом враховано практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п.43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також враховуючи той факт, що підстави для заходів забезпечення позову відпали, попри це, дії щодо їх скасування вчиненні не були, в той час коли, дані обставини, для заявників є суттєвими, оскільки, у відповідності до вимог чинного законодавства позбавляють їх права на вчинення нотаріальних дій стосовно спадкового майна. При цьому, на думку суду, захід забезпечення позову, про застосування якого було зазначено в ухвалі суду від 09 лютого 2006 року і який представник заявників просить скасувати, жодним чином не повинен позбавляти права володіння майном, ніяким чином не повинен порушувати будь-чиє право користування вказаним майном, а вжиття заходів забезпечення позову мало наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду конкретної справи по суті, а в даному випадку по справі 2-384/08, яка судом вже розглянута та спірні питання вже вирішено, про що свідчить ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2008 року про затвердження мирової угоди. Крім того, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням та його значення полягає в захисті законних інтересів сторін, або в іншому випадку, недобросовісності дій відповідача. Тому, враховуючи, ту обставину, що справу в рамках якої було вчинено заходи забезпечення позову вирішено, при цьому на даний час змінилися обставини, які зумовили застосування заходів забезпечення позову, а тому вчинені заходи забезпечення позову, на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2006 року підлягають скасуванню.

Керуючись ст.158, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Авраменко Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи Перша Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області та Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2006 року у справі 2-348/08, шляхом накладання арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал