РІШЕННЯ

іменем України

27 липня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Пєтряєва А. Є.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 138.

На обґрунтування позову зазначив, що з ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом з матір`ю - відповідачем по справі та після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з нею. Починаючи із липня 2020 року стосунки з дружиною розладились, зникли взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування.

На цей час, вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спільне господарство не ведеться.

Спору про поділ майна немає та місце проживання дітей немає.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.06.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 27.07.2023.

27.07.2023 під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що декілька років назад дружина зібрала йому речі і з того часу вони разом не живуть. Він проходить службу у лавах ЗСУ. На утримання дітей сплачує аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 під час судового розгляду позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розлучення просила прізвище не змінювати.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Даними свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , копій свідоцтв про народження Серія НОМЕР_2 та Серія НОМЕР_3 підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008, мають спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7-9).

З Довідки Яковенківської сільської ради Балаклійського району Харківської області № 973 від 28.12.2018 вбачається, що позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 3).

З паспорта Серія НОМЕР_4 та довідки Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 1225 від 28.06.2023 відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а. с. 5, 13).

Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню ті обставини, що вони фактично припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, спору про поділ майна та місце проживання дітей на час судового розгляду цієї справи між сторонами немає.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 під час судового розгляду визнала позов, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.10.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 138, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складений 31.07.2023.

Головуючий: В. В. Овдієнко