Справа № 161/4679/23
Провадження № 2/161/1945/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 15 квітня 2019 року укладено договір позики, який оформлено розпискою, предметом якого було передання відповідачу у позику грошових коштів в розмірі 223 318 гривень, які ОСОБА_2 зобов`язався повернути до 15.05.2020 року. Позика була надана на наступних умовах: позичальник зобов`язувався,починаючи з 15.05.2019 року до 15.04.2020 року повертати кошти рівними частинами, в розмірі 20 000 грн. щомісячно, і решту в розмірі 3 318 грн. в термін до 15.05.2020 року. Після отримання позики відповідач частково здійснив повернення, зокрема, 07 червня 2019 року повернув 1000 грн., а 12 червня 2019 року повернув 49 500грн.

При цьому, станом на момент звернення з даним позовом до суду, взяті на себе зобов`язання за договором позики, відповідач у встановлений договором строк не виконав, позику в строк до 15.05.2020 року не повернув, отже заборгованість ОСОБА_2 по неповерненій позиці становить 172 818 грн.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2 в свою користь заборгованість за договором позики від 15 квітня 2019 року у розмірі 172 818 гривень, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1728,18 грн.

Ухвалою судді від 07 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання вказаної ухвали.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Гарбар Ю.Р. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що в матеріалах спраи наявна розписка з його підписом. Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави відкладення розгляду справи відсутні.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не виявив бажання з`явитись в судове засідання, відзиву на позов не подав , будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надходило, за погодженням представника позивача, суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15 квітня 2019 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, виникли правовідносини з приводу надання позивачем на користь відповідача в борг 223 318 гривень.

Факт отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів в якості позики був оформлений відповідною розпискою від 15 квітня 2019 року, власноруч написаною відповідачем, згідно якої останній зобов`язався повернути позикодавцю суму позики в розмірі 223 318 гривень за наступним графіком: починаючи з 15.05.2019 року щомісяця повертати кошти в сумі 20 000 грн. впродовж одинадцяти місяців до 15.04.2020 року і 3318 грн. до 15.05.2020 року. У разі недотримання зобов`язується виплатити пеню в розмірі одного відсотка від суми за кожен день прострочення.

Наведена обставина підтверджується оригіналом розписки, наявної в матеріалах справи (а.с.25).

Пред`являючи даний позов, позивач вказує, що відповідач частково здійснив повернення боргу згідно договором позики, зокрема, 07 червня 2019 року повернув 1000 грн., а 12 червня 2019 року повернув 49 500 грн., разом з тим, у визначений договором строк відповідач борг у повному обсязі не повернув, що зумовлює необхідність захисту його порушених прав.

У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом спору у справі, яка розглядається, є стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Отже, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, позичені кошти залишаються неповернуті у повному обсязі, а тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в розмірі 172 818 грн.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1728,18 грн., сплачені останнім при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 1046, 1047 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15 квітня 2019 року в розмірі 172 818 (сто сімдесят дві тисячі вісімсот вісімнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 728 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) гривень 18 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дата складення повного тексту рішення 31 липня 2023року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк