головуючий у суді І інстанції П`ятничук І.В.
провадження № 22-ц/824/3142/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.С.,

за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дерев`янчука Володимира Анатолійовича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «УкрАвтоГаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі керівника Ватажишина Олександра Володимировича, третя особа - Приватне акціонерне товариство «АвтоКапітал» про відшкодування збитків, заподіяних об`єктом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дерев`янчук В.А. звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до Дочірнього підприємства «УкрАвтоГаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі керівника Ватажишина О.В., третя особа: Приватне акціонерне товариство «АвтоКапітал» (надалі - ПАТ «АвтоКапітал»), у якому просив суд:

стягнути з Дочірнього підприємства «УкрАвтоГаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ДП «УкрАвтоГаз») на користь позивача збитки, завдані об`єктом підвищеної небезпеки, у розмірі 424 667 грн та судові витрати у справі у розмірі 33 246 грн 67 коп.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .

10 червня 2019 року чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заправляв природнім газом на АГНКС-4 ДП«УкрАвтоГаз» за адресою: вул. Пірогівський шлях, 162Б, м. Київ, автомобіль марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час заправки автомобіля відбулось самовільне від`єднання заправного шлангу під тиском, у результаті чого було пошкоджено автомобіль.

Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи № 86/19, складеного 09 липня 2019 року, матеріальний збиток, який завдано власнику автомобіля «Мерседес Бенц», становить 424 667 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з наданого відповідачем узагальнюючого висновку за фактом виникнення інциденту на АГНКС-4 місто Київ вбачається, що вірогідно причиною виникнення інциденту є неякісне або ненадійне з`єднання між адаптером, що підключався до заправного крану та заправним штуцером, встановленим на автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 . На адаптері, що використовувався водієм автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні будь-які позначення, що може свідчити про його не заводське виготовлення. Позивачем не надано до суду акт технічної експертизи або сертифікат відповідності на встановлене ГБО на автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивачем відповідно до статті 1187 ЦК України не доведено наявність вини відповідача у спричиненні шкоди, наявності причинного зв`язку між протиправними діями ДП «УкрАвтоГаз» та настанням негативних наслідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Дерев`янчук В.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач (потерпілий) подав до суду докази, які підтверджують факт завдання шкоди відповідачем, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки та завдавачем шкоди, який відповідно до закону, зобов`язаний відшкодувати шкоду.

Відповідач не надав до суду жодного доказу того, що шкода завдана позивачу внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого, а суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, проігнорував приписи частини 5 статті 1187 ЦК України, яка безальтернативно встановлює, що у разі коли шкоду було завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, завдавач такої шкоди звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції взяв до уваги припущення відповідача, викладені в узагальнюючому висновку по факту виникнення інциденту на АГНКС-4 місто Київ від 21 червня 2019 року (а.с. 54) у формі «вірогідно» та «може свідчити» та лише на підставі цих припущень відповідача відмовив у задоволенні позову.

Апелянт вказує, що з наданих відповідачем доказів вбачається, що система дистанційного керування колонкою на АГНКС знаходилась у несправному стані, оскільки не вдалось зупинити подачу газу за допомогою системи дистанційного керування колонкою. Подача газу була зупинена лише одночасним натисканням кнопки «стоп» на колонці №1 та системі дистанційного керування колонкою.

Наведені обставини свідчать про несправність газозаправного обладнання на АГНКС-4 місто Київ, яка в розумінні норм статті 1187 ЦК України відноситься до джерела підвищеної небезпеки.

Дані обставини суд першої інстанції не з`ясував, а безпідставно дійшов висновку про відсутність вини відповідача у завданні шкоди майну позивача.

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 в розділі «особливі відмітки» міститься запис: «СВВО СХМ 2017 Встановлено ГБО ДКП ТСЦ 8043/2018/986957 15.06.2018». Указаний запис свідчить про те, що газобалонне обладнання встановлено на транспортний засіб з дотриманням усіх необхідних норм та правил.

Також в матеріалах справи міститься копія талону випробування метанових балонів (а.с. 34), з якого слідує, що метанові балони пройшли випробування та на час інциденту були в справному стані.

Отже висновок суду першої інстанції, що позивачем не було надано до суду акт технічної експертизи або сертифікат відповідності на встановлене на автомобіль «Мерседес Бенц» не відповідає дійсності.

Від представника ДП «УкрАвтоГаз» - адвоката Пікульської К.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що пошкодження належного позивачу автомобіля мало місце під час наповнення його газового балону стисненим природним газом на АГНКС-4, яка експлуатується відповідачем.

Позивач посилається на те, що самим фактом того, що АГНКС є об`єктом підвищеної небезпеки, у силу статті 16 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» відповідач безумовно зобов`язаний відшкодувати причинені їй збитки внаслідок пошкодження її майна.

Однак, позивач просив суд про відшкодування збитків, а не про відшкодування шкоди, а належний позивачу автомобіль, як і АГНКС-4, є джерелами підвищеної небезпеки, а процес наповнення газового балону транспортного засобу, по суті, є процесом взаємодії джерел підвищеної небезпеки. Автомобіль позивача на момент наповнення газового балону, не зважаючи на нерухомий стан, також був джерелом підвищеної небезпеки, у зв`язку із чим визначення особи, яка зобов`язана відшкодувати позивачу збитки повинно відбуватись за принципом вини.

Матеріальна шкода позивачу фактично спричинена внаслідок розгерметизації з`єднання високого тиску на належній позивачу ділянці, ймовірно внаслідок незабезпечення ОСОБА_2 надійного кріплення перехідного адаптера до заправного штуцера належного позивачу транспортного засобу, тому ДП «УкрАвтоГаз» не може нести матеріальну відповідальність за пошкодження належного позивачу майна.

Наданий позивачем висновок експерта є безпідставним, оскільки з матеріалів справи та висновку експерта не вбачається пошкодження газової паливної системи автомобіля позивача, а відтак не вбачається пошкодження цієї системи саме на АГНКС-4 10 червня 2019 року близько 09:45 год., і тим більше пошкодження системи з вини відповідача.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 2 Постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.?

Згідно з абзацу 4 частини 2 Постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Однак, колегія апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає з огляду на таке.

Частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року № 922/2026/17, від 21 вересня 2018 року у справі № 910/19960/15).

Проте, суд першої інстанції цієї презумпції не дотримався, мотивуючи відмову у позові висновком про те, що позивачем не доведено наявність вини відповідача у спричиненні шкоди.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, під час ухвалення якого, колегія апеляційного суду вирішуватиме такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зі змісту частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 11, 11 зворот т. 1).

Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу

дата першої реєстрації транспортного засобу - 14 червня 2017 року,

дата реєстрації - 15 червня 2018 року,

у розділі «особливі відмітки» міститься такий запис: «СВВО СХМ 2017 Встановлено ГБО ДКП ТСЦ 8043/2018/986957 15.06.2018».

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року (надалі по тексту - Закон № 3353-XII), до компетенції власників транспортних засобів, належить, зокрема, здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів.

До участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль (частина 1 статті 29 Закону № 3353-XII).

Переобладнання транспортних засобів, відповідно до частини 5 статті 32 Закону № 3353-XII здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21 липня 2010 року (надалі по тексту - Порядок), переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива проводиться суб`єктом господарювання, який має свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання.

Відповідно до пункту 13 цього Порядку, після переобладнання транспортного засобу власник або його представник обирає організацію з оцінки відповідності та подає заяву про проведення оцінювання відповідності транспортного засобу, що переобладнаний, вимогам правил, нормативів і стандартів України, а також умовам (вимогам), викладеним у документі про погодження. За результатами такого оцінювання видається акт технічної експертизи або сертифікат відповідності.

Державна перереєстрація переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху. Такими документами для транспортних засобів, переобладнаних суб`єктами господарювання, які проводять господарську діяльність з переобладнання п`яти і більше транспортних засобів протягом року, є свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, оформлене державним підприємством «ДержавтотрансНДІпроект» або Головним сервісним центром МВС на відповідний вид переобладнання, що подається разом із сертифікатом відповідності або актом технічної експертизи, виданим органом з оцінки відповідності, що визнаний та призначений в установленому порядку проводити процедуру сертифікації транспортних засобів, та актом приймання-передачі транспортного засобу за установленою формою.

Після проведення переобладнання транспортні засоби у 10-дений термін підлягають перереєстрації у сервісному центрі МВС. При цьому власнику транспортного засобу видається нове свідоцтво про реєстрацію, до якого вноситься запис про встановлення на автомобіль газобалонного обладнання.

Державна перереєстрація транспортних засобів проводиться за наявності в тому числі і таких документів: акт приймання-передачі авто (видає підприємство на якому встановлюється ГБО); свідоцтво про погодження конструкцій (видає підприємство на якому встановлюється ГБО); сертифікат відповідності або акт технічної експертизи.

Колегія апеляційного суду вважає, що встановлення газобалонного обладнання на транспортний засіб позивача з дотриманням усіх необхідних норм та правил, а також відповідність переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху, підтверджена проведеною державною реєстрацією переобладнаного транспортного засобу та внесенням у зв`язку з цим запису до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з тим, колегія апеляційного суду відхиляє доводи апелянта про те, що копія талону випробування метанових балонів свідчить про те, що метанові балони пройшли випробування та на час інциденту були у справному стані, з огляду на те, що у вказаному талоні зазначений інший державний номер транспортного засобу, ніж у транспортного засобу позивача (а.с. 34 т. 1).

Автомобільна газонаповнювальна компресорна станція (АГНКС) - станція, яка виробляє компримований (стиснутий) природний газ та здійснює заправку автомобілів та інших транспортних засобів, двигуни яких конвертовані або з початку розраховані на роботу на стиснутому природному газі.

Судом встановлено, що АГНКС-4, розташована у м. Києві, вул. Пирогівський шлях, 162Б та належить відповідачу у справі.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18 січня 2001 року № 2245-III (надалі по тексту - Закон № 2245-III) суб`єкт господарської діяльності ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси небезпечних речовин. На основі ідентифікаційних даних Кабінет Міністрів України затверджує класифікацію об`єктів підвищеної небезпеки і порядок їх обліку.

Відповідно до пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки (НПАОП 0.00-6.21-02), (НПАОП 0.00-6.22-02)» від 11 липня 2002 року № 956 потенційно небезпечними об`єктами систем постачання скрапленого вуглеводневого газу є газонаповнювальні станції та пункти, проміжні склади балонів, автомобільні газозаправні станції та пункти, резервуарні установки, групові газобалонні установки.

Отже, відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки в розумінні частини 1 статті 1187 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2019 року, приблизно о 09:45 годині, на територію АГНКС-4, що розташована у м. Києві, вул. Пирогівський шлях, 162Б для здійснення заправки заїхав автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .

Через деякий час, після початку заправкивідбулось самовільне від`єднання заправного шлангу під тиском.

Під час хаотичного та неконтрольованого руху розбірна конструкція, що складається із заправного крану та адаптеру, здійснила декілька ударів по кузову та лобовому склу зазначеного автомобіля, по корпусу заправної колонки та по бетонній розділювальній огорожі.

Згодом, з приміщення АГНКС вибіг представник обслуговуючого персоналу АГНКС-4 і натисканням на кнопку «стоп», що розміщена на корпусі заправної колонки, зупинив процес скидання газу через вже пошкоджену заправну конструкцію.

Щодо норм права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки регулюються нормами Цивільного кодексу України та іншими законодавчими та підзаконними актами.

Зі змісту частин 1,5 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об`єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб`єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого перебуває об`єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб`єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Колегія апеляційного суду вважає, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» з огляду на те, в якому розумінні вживається термін «аварія на об`єкті підвищеної небезпеки» - небезпечна подія техногенного характеру, що виникла під час експлуатації джерела небезпеки і за своїми наслідками призвела (може призвести) до загибелі, загрози життю або здоров`ю працівників об`єкта підвищеної небезпеки і населення чи до забруднення навколишнього природного середовища.

Відповідно до Класифікатора надзвичайних подій Національного класифікатора України, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №457 від 11 жовтня 2010 року, надзвичайна ситуація техногенного характеру порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

Разом з тим, враховуючи, що і позивач і відповідач у справі є власниками джерела підвищеної небезпеки, наповнення газового балону транспортного засобу є процесом взаємодії обладнання АГНКС та самого автомобіля, колегія апеляційного суду вважає, що завдання шкоди сталося внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, тому спірні правовідносини у справі регулюються положеннями статті 1188 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Стаття 1188 ЦК України є спеціальною нормою порівняно зі статтею 1187 ЦК України, яка поширюється на більш широке коло відносин. У разі завдання шкоди кількома джерелами підвищеної небезпеки внаслідок їх взаємодії згідно зі статті 1188 ЦК необхідно розрізняти завдання шкоди самим володільцям цих джерел та іншим особам. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх володільцям питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин.

Особливістю таких правовідносин є те, що підставою для звільнення завдавача шкоди від відповідальності є вина потерпілого у будь-якій формі за відсутності вини завдавача шкоди.

Цивільно-правова відповідальність настає за наявності передбачених законом умов - юридичних фактів, сукупність яких утворює склад цивільного правопорушення: 1) протиправність дій; 2) наявність шкоди майнової (збитків) чи немайнової; 3) наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою і виникненням збитків; 4) вина потерпілого.

Для покладення цивільно-правової відповідальності наявність усіх перелічених умов є обов`язковою. За відсутності однієї або кількох умов відповідальності вона не може бути застосована.

Ухвалюючи судове рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Так приписами частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, позивач у справі повинен довести: 1) протиправність дій відповідача 2) наявність майнової шкоди (збитків) 3) наявність причинного- наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача і виникненням збитків у позивача.

Відповідач у справі повинен довести відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини позивача або через дію об`єктивних обставин.

Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Вимоги безпечної експлуатації та обслуговування обладнання АГНКС встановлюються Правилами безпечної експлуатації та обслуговування обладнання автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій (АГНКС) ДНАОП 1.1.23-1.06-02, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 369 від 29 липня 2002 року (надалі по тексту - Правила) (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v0369203-02#o41).

Відповідач вказує, що відповідно до пункту 12.1 Правил порядок заправлення автотранспорту стиснутим газом на АГНКС визначається адміністрацією підприємства, до якого належить АГНКС, та посилається на пункт 2.11 Робочої інструкції наповнювача балонів автомобільної газонаповнювальної компресорної станції ДП «УкрАвтоГаз» НАК «Нафтогаз України».

Як вбачається з узагальнюючого висновку, комісія встановила, що дії обслуговуючого персоналу АГНКС-4, можна кваліфікувати як такі, що відповідають регламентам та інструкціям, що діють на підприємстві.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана Робоча інструкція, регламенти та інструкції, що діють на підприємстві відповідача, до матеріалів справи відповідачем не додані, тому колегія апеляційного суду досліджує дотримання учасниками справи вимог до безпечного заправлення автомобіля стиснутим газом, що встановлені вищевказаними Правилами.

Розділом 12 Правил визначено вимоги до безпечного заправлення автомобілів стиснутим газом.

Заправлення автотранспорту стиснутим газом на АГНКС може проводитись або автоматично (дистанційно) з пульту управління (операторної), або вручну через запірні пристрої, які встановлені на газозаправній колонці.

Заправлення автотранспорту стиснутим газом на АГНКС виконується двома працівниками, один з яких (наповнювач) виконує заправлення автомобілів, контроль за роботою обладнання заправної галереї і дотриманням водіями транспортних засобів правил безпеки, а інший (оператор) контролює або здійснює управління процесом заправлення з пульту оператора.

У випадку вимушеної відсутності наповнювача балонів на робочому місці (хвороба, відпустка тощо) роботу наповнювача може виконувати машиніст КУ, якщо він пройшов спеціальне навчання за професією наповнювача балонів у навчальному закладі і на даний момент не задіяний в якості машиніста КУ (пункт 12.14 Правил).

Як вбачається з Правил, як під час ручного способу заправлення автотранспорту (пункт 12.15) так і під час автоматичного або дистанційного способів заправлення автотранспорту (пункт 12.16) наповнювач дає дозвіл на здійснення операції заправлення водію автотранспортного засобу, який зобов`язаний: приєднати газозаправну головку шланга газозаправної колонки до вентиля газобалонної установки автотранспорту та відкрити його (вентиль), попередньо впевнившись, що вентиль подачі палива на двигун закритий.

Відповідно до пункту 12.8 Правил не дозволяється здійснювати заправлення стиснутим газом автотранспорту у разі виявлення несправностей їх заправних вентилів, а також у разі візуального виявлення механічних пошкоджень (тріщин, зміни форми) газобалонного устаткування або за наявності в ньому нестандартних елементів та відсутності на них відповідних документів, а також заправлення автотранспорту в разі виявлення невідповідності газобалонного обладнання виду та тиску газу, що заправляється.

Наповнення балонів автомобіля стиснутим газом виконується тільки за наявності у водія акта про випробування газопаливної системи. Не дозволяється наповнювати газом балони, в яких вийшов термін назначеного опосвідчення і відсутні встановлені клейма, належні пофарбування та надписи (пункт 12.20 Правил).

Дослідивши дотримання учасниками справи вимог до безпечного заправлення автомобіля стиснутим газом, колегія апеляційного суду встановила, що вимоги до безпечного заправлення автомобіля стиснутим газом не було дотримано обома учасниками справи з огляду на таке.

Звертаючись до суду, позивач посилався на невідповідність обладнання відповідача вимогам, встановленим Технічним регламентом безпеки обладнання, що працює під тиском, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 35 від 19 січня 2011 року.

Заперечуючи проти позову відповідач вказував на те, що водій автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 особисто підключався до колонки №1 високого тиску за допомогою власного перехідника (адаптера). На адаптері, що використовувався водієм автомобіля відсутні заводські позначення, що свідчить про невідповідність цього адаптера встановленим вимогам якості. Ця обставина була відома лише водієві автомобіля. Таким чином, водій усвідомлював наслідки таких дій та свідомо допускав або мав би розуміти можливість настання негативних наслідків.

Таким чином, відповідач вважає, що єдиною причиною виникнення інциденту було неякісне або ненадійне з`єднання між адаптером та заправним штуцером, встановленими на автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , яке здійснювалось водієм цього автомобіля (відзив на позовну заяву а.с. 48-66 т.1, пояснення по суті справи а.с. 124-129 т. 1).

Для з`ясування обставин та причин виникнення інциденту 10 червня 2019 року, пов`язаного з пошкодженням автомобіля, відповідно до наказу ДП «УкрАвтоГаз» №448 від 18 червня 2019 року, створена комісія.?

За результатами вивчення наявних матеріалів інциденту, здійснивши аналіз можливих причин виникнення інциденту, оцінки дій обслуговуючого персоналу комісія з`ясувала таке.

10 червня 2019 року приблизно о 09:45 на територію АГНКС-4, що розташована у м. Києві, вул. Пирогівський шлях, 162Б для здійснення заправки заїхав автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .

Після виїзду із заправного боксу автомобіля «Газель» (03 хв. 32 с. відео), що здійснив заправлення стисненим природним газом, водій автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 розмістив зазначений автомобіль в заправному боксі №1 заправної галереї (03 хв. 56 с. відео).

Водій автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , вийшовши з автомобіля (04 хв. 09 с. відео), підключивши до заправного крану власний адаптер, власноруч здійснив підключення до заправного штуцера автомобіля (04 хв. 35с. відео), після чого пішов у напрямку будівлі АГНКС для здійснення замовлення.

Після здійснення замовлення водій автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснивши натискання на кнопку «ПУСК» (06 хв. 05с. відео), що знаходиться на заправній колонці розпочав процес заправки автомобіля стисненим природним газом і відійшов на безпечну відстань від заправної колонки.

Через деякий час, приблизно через 32 с. (07 хв. 27с. відео), після початку заправки трапилась розгерметизація з`єднання між адаптером та заправним штуцером зазначеного автомобіля, внаслідок чого, під дією кінетичної енергії стисненого природного газу розбірна конструкція, що складається із заправного шлангу високого тиску, заправного крану та адаптеру розпочала хаотичний та неконтрольованих рух в різних напрямках.

Під час хаотичного та неконтрольованого руху розбірна конструкція здійснила декілька ударів по кузову та лобовому склу зазначеного автомобіля, по корпусу заправної колонки та по бетонній розділювальній огорожі, що розташована між заправними боксами.

Хаотичний та неконтрольованих рух розбірної конструкції продовжувався до тих пір, поки від удару об бетонну розділювальну огорожу не відламалася накидна гайка заправного шлангу високого тиску.

Приблизно через 30 с. з приміщення АГНКС вибіг представник обслуговуючого персоналу АГНКС і натисканням на кнопку «СТОП» (07 хв. 57с. відео), що розміщена на корпусі заправної колонки, зупинив процес скидання газу через вже пошкоджений заправний шланг.

При з`ясуванні обставин та причин виникнення інциденту для формування узагальнюючого висновку комісія використовувала матеріали, що додані до матеріалів справи, а саме: фотографії, зроблені відразу після інциденту; акт на випробування рукавів високого тиску РВД газозаправних колонок для використання на АГНКС-4 місто Київ; службову записку майстра АГНКС №4 місто Київ Дрогомерецького О.М. від 10 червня 2019 року; службову записку майстра АГНКС №4 місто Київ ОСОБА_3 від 11 червня 2019 року; фрагмент відео з камери відео спостереження, встановленої на АГНКС-4 місто Київ.

За результатами опрацювання наявних матеріалів, комісія дійшла висновку стосовно інциденту, що мав місце 10 червня 2019 року на АГНКС-4 м. Київ по вул. Пирогівський шлях, 162Б, під час якого було пошкоджено автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 :

1. На момент інциденту обладнання АГНКС-4 знаходилось у справному стані, про що свідчить попереднє заправлення стисненим природним газом автомобіля «Газель» через заправну колонку №1;

2. Заправні шланги, встановлені на заправних колонках проходили випробування відповідно діючих регламентів, про що свідчить наявність акту на випробування від 29 березня 2019 року та наявність відповідних бирок, закріплених на них з датою чергового випробування до 27 вересня 2019 pоку;

3. На адаптері, що використовувався водієм автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 відсутні будь які позначення, що може свідчити про його не заводське виготовлення;

4. Вірогідною причиною виникнення інциденту є неякісне або ненадійне з`єднання між адаптером, що підключався до заправного крану та заправним штуцером, встановленим на автомобіль автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 ;

5. Дії обслуговуючого персоналу АГНКС-4 місто Київ, можна кваліфікувати як такі, що відповідають регламентам та інструкціям, що діють на підприємстві (а.с. 54 т. 1).

Як вбачається з узагальнюючого висновку від 21 червня 2019 року, комісія не встановила причину виникнення інциденту, який спричинив пошкодження майна позивача, а дійшла лише висновку щодо вірогідності причини виникнення інциденту.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на вірогідності настання чи ненастання певних обставин, то такі обставини не можуть бути покладені апеляційним судом в обґрунтування судового рішення, тому колегія апеляційного суду досліджує надані докази з метою встановлення причини інциденту.

Дослідивши надані докази, колегія апеляційного суду, встановила таке.

Переглянувши фрагмент відео з камери відео спостереження, встановленої на АГНКС-4 місто Київ, апеляційним судом встановлено, що при заправленні автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 стиснутим газом працівник АГНКС-4 (наповнювач балонів, машиніст КУ), який відповідно до пунктів 12.14, 12.15, 12.16 Правил повинен був здійснювати контроль за роботою обладнання заправної галереї і дотриманням водієм транспортного засобу правил безпеки, та надати дозвіл на здійснення операції заправлення водію, - був відсутній.

Представник обслуговуючого персоналу АГНКС-4 вибіг з приміщення АГНКС-4 вже після того, як від удару об бетонну розділювальну огорожу відламалася накидна гайка заправного шлангу високого тиску і натисканням на кнопку «стоп» (07 хв. 57с. відео), що розміщена на корпусі заправної колонки, зупинив процес скидання газу через вже пошкоджений заправний шланг.

З огляду вищевказані положення Правил та те, що працівник АГНКС-4 (наповнювач балонів, машиніст КУ) був відсутній при заправленні автомобіля стиснутим газом та не здійснив контроль за дотриманням водієм правил безпеки, колегія апеляційного суду відхиляє доводи відповідача про те, що єдиною причиною виникнення інциденту було неякісне або ненадійне з`єднання між адаптером та заправним штуцером, встановленими на автомобіль, яке здійснювалось водієм цього автомобіля.

Крім цього, відповідно до пункту 12.8 Правил не дозволяється здійснювати заправлення стиснутим газом автотранспорту у разі виявлення несправностей їх заправних вентилів, а також у разі візуального виявлення механічних пошкоджень (тріщин, зміни форми) газобалонного устаткування або за наявності в ньому нестандартних елементів та відсутності на них відповідних документів, а також заправлення автотранспорту в разі виявлення невідповідності газобалонного обладнання виду та тиску газу, що заправляється.

Наповнення балонів автомобіля стиснутим газом виконується тільки за наявності у водія акта про випробування газопаливної системи. Не дозволяється наповнювати газом балони, в яких вийшов термін назначеного опосвідчення і відсутні встановлені клейма, належні пофарбування та надписи (пункт 12.20 Правил).

З огляду вищевказані положення Правил та те, що працівник АГНКС-4 (наповнювач балонів, машиніст КУ) був відсутній при заправленні автомобіля стиснутим газом та у зв`язку з цим не виявив візуально наявність нестандартних елементів та відсутність на них відповідних документів, колегія апеляційного суду відхиляє доводи відповідача про те, що водієм автомобіля був використаний адаптер, що не відповідає встановленим вимогам якості.

Як вбачається з Правил, як під час ручного способу заправлення автотранспорту (пункт 12.15) так і під час автоматичного або дистанційного способів заправлення автотранспорту (пункт 12.16) працівник АГНКС-4 (наповнювач балонів, машиніст КУ) дає дозвіл на здійснення операції заправлення водію автотранспортного засобу, який зобов`язаний: приєднати газозаправну головку шланга газозаправної колонки до вентиля газобалонної установки автотранспорту та відкрити його (вентиль), попередньо впевнившись, що вентиль подачі палива на двигун закритий.

З огляду вищевказані положення Правил та те, що працівник АГНКС-4 (наповнювач балонів, машиніст КУ) був відсутній при заправленні автомобіля стиснутим газом, водій автомобіля не міг самостійно без дозволу працівника приєднувати газозаправну головку шланга газозаправної колонки до вентиля газобалонної установки автотранспорту, а також самостійно натискати на кнопку «ПУСК» (06 хв. 05с. відео), що знаходиться на заправній колонці для заправки автомобіля.

Як вбачається зі службової записки, майстер АГНКС-4 м. Києва ОСОБА_3 повідомляє директора ДП «УкрАвтоГаз» про такі обставини стосовно розриву шлангу: 10 червня 2019 року близько 10 год 00 хв. під час заправки автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 на колонці №1 стався порив заправочного шлангу. Намагання зупинити подачу газу через систему дистанційного керування колонкою МРОS_10, результату не дав. Подачу газу було зупинено одночасним натисканням кнопки «СТОП» на колонці №1 та системі дистанційного керування колонкою МРOS_10. В результаті інциденту постраждав автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 . Повідомивши головного метролога ДП «УкрАвтоГаз», що колонка №1 у справному стані, потрібно тільки замінити заправочний шланг - отримав дозвіл на пуск колонки (а.с. 56 т. 1).

Таким чином, з цієї службової записки та Узагальнюючого висновку слідує, що під час заправки стався порив заправочного шлангу та те, що подачу газу не вдалось зупинити за допомогою системи дистанційного керування колонкою.

Під час хаотичного та неконтрольованого руху розбірна конструкція здійснила декілька ударів по кузову та лобовому склу зазначеного автомобіля, по корпусу заправної колонки та по бетонній розділювальній огорожі, що розташована між заправними боксами.

Хаотичний та неконтрольований рух розбірної конструкції продовжувався до тих пір, поки від удару об бетонну розділювальну огорожу не відламалася накидна гайка заправного шлангу високого тиску.

Приблизно через 30 с. з приміщення АГНКС вибіг представник обслуговуючого персоналу АГНКС і натисканням на кнопку «СТОП» (07 хв. 57с. відео), що розміщена на корпусі заправної колонки, зупинив процес скидання газу через вже пошкоджений заправний шланг.

Подача газу була зупинена лише одночасним натисканням кнопки «СТОП» на колонці №1 та системі дистанційного керування колонкою, тобто вже після того, як припинилися удари по автомобілю.

Як вбачається зі службової записки, майстер АГНКС-4 місто Київ ОСОБА_3 повідомляє директора ДП «УкрАвтоГаз» про такі обставини: в доповнення до службової записки: проаналізувавши ситуацію, що склалася при заправці автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , дійшли висновку, що вини працівників АГНКС №4 місто Київ немає: водій автомобіля особисто підключався на колонці №1 до шлангу високого тиску за допомогою власного перехідника; на момент підключення та до моменту інциденту (було заправлено 12, 77 м3), пройшло декілька хвилин - ніяких нарікань зі сторони на обладнання не було. Дійшли висновку, що водій вочевидь недокрутив перехідник для заправлення автомобілю. При збільшенні тиску перехідник разом з заправним пістолетом вириває з заправочного місця та під тиском б`є по автомобілю та стіні заправної галереї. Від ударів по автомобілю та стіні заправної галереї шланг ламається на обвальцовці в самому тонкому місці. Якби тріснув сам шланго на обвальцовці був би просто витік газу з заправного шлангу - заправний пістолет разом з перехідником залишився би на своєму заправному місці (а.с. 55 т. 1).

Таким чином, з цієї службової записки слідує, що після часткової заправки (12,77 м3) збільшився тиск, при збільшенні тиску, перехідник з заправним пістолетом вирвало з заправочного місця та під тиском вдарило об авто та стіну галереї, шланг зламався по обвальцовці в самому тонкому місці

Підсумовуючи все вище встановлене, апеляційний суд дійшов висновку про протиправність поведінки завдавала шкоди (відповідача).

Протиправність поведінки означає, що вона суперечить нормам права і порушує суб`єктивні права інших учасників цивільних правовідносин. Протиправність є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності, тому її називають юридичною підставою відповідальності.

Колегія апеляційного суду встановила, що протиправність поведінки відповідача полягала в тому, що при заправленні автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 стиснутим газом, відповідачем не були дотримані пункти 12.14,12.15,12.16, 12.18,12.20 Правил.

А також, колегія апеляційного суду встановила, що відповідач у справі не довів відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини позивача.

Вина відповідача полягає в тому, що можливість дистанційно зупинити подачу газу під час інциденту - була відсутня, зупинення подачі газу відбулося вже після того як припинилися удари по автомобілю.

Колегія апеляційного суду також встановила, що вина позивача полягала в тому, що при заправленні автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 стиснутим газом, водієм автомобіля без присутності працівника АГНКС-4 власноруч здійснив підключення до заправного штуцера автомобіля та після здійснення замовлення натиснув на кнопку «ПУСК».

Отже, виникненню цієї ситуації, на думку колегії апеляційного суду, сприяло як порушення встановлених норм та правил відповідачем, так і поведінка водія автомобіля в процесі заправки, який не врахував, що на відміну від бензинових автозаправок, технологія заправки на АГНКС зовсім інша, паливо має інший стан, а отже, і вимоги зовсім інші.

З огляду на це, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України встановивши наявність вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, колегія апеляційного суду визначила розмір відшкодування потерпілій особі у частці 50 %.

Колегія апеляційного суду також встановила наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та виникненням збитків, та вважає, що відсутність можливості дистанційно зупинити подачу газу під час інциденту і як наслідок відсутність можливості терміново зупинити хаотичний та неконтрольований рух розбірної конструкції по автомобілю, зупинення подачі газу лише одночасним натисканням кнопки «СТОП» на колонці №1 та системі дистанційного керування колонкою вже після того, як припинилися удари по автомобілю, - призвело до завдання шкоди майну позивача.

Щодо розміру завданої позивачу шкоди.

Звертаючись з позовом позивач вказував на те, що автомобіль не підлягає відновленню з огляду на пошкодження газової паливної системи.

На підтвердження розміру завданих збитків надав висновок № 86/19 автотоварознавчої експертизи від 09 липня 2019 року, згідно з якого матеріальний збиток, який було завдано власнику автомобіля «Мерседес Бенц» становить 424 667 грн.

Відповідно до вказаного висновку: при визначені обсягу робіт по відновленню автомобіля після пошкодження, на спеціалізованому СТО «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» встановлено, що також пошкоджено та підлягає заміні клапан заливної горловини газової паливної системи, яка встановлена при виготовлені автомобіля на заводі-виробника.

Спеціалізоване СТО «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» та інші спеціалізовані ремонтні підприємства по ремонту газового автомобільного обладнання високого тиску, яке встановлене на цьому автомобілю, не виконують, тобто відновлення автомобіля до стану у якому він був до пошкодження, тобто повернення можливості користування газовою паливною системою, встановленою при виготовленні автомобіля на заводі виробника, не можливо.

Оскільки відновлення досліджуваного автомобіля до вимог заводу виробника неможливо, то матеріальний збиток, завданий власнику внаслідок пошкодження належного йому автомобіля складає ринкову вартість автомобіля на момент перед пошкодженням і дорівнює 424 667 грн (а.с. 15-33 т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 153-155 т. 1 ).

Відповідно до Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №17499/20-54 від 29 вересня 2020 року:

1. Ринкова вартість автомобіля марки автомобіля Mercedes-Benz В200, державний номер НОМЕР_4 , станом на дату оцінки - 10 червня 2019 року, до моменту його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, складала 341 988 грн 38 коп.

Ринкова вартість автомобіля марки автомобіля Mercedes-Benz В 200, державний номер НОМЕР_1 , станом на дату оцінки - 10 червня 2019 року, після пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, складає 300 996 грн.

Оскільки при визначені вартості робіт використано середньо регіональне значення вартості 1 нормо-години, факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо.

2. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mercedes-Benz В 200, державний номер НОМЕР_4 , станом на дату оцінки - 10 червня 2019 року складає 66 573 грн 02 коп. Повний обсяг, характер і вартість робіт наведений в акті огляду від 15 вересня 2020 року та в калькуляції відновлювального ремонту № С 17499-20.

Оскільки при визначені вартості робіт використано середньо регіональне значення вартості 1 нормо-години, факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо.

3. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz В 200, державний номер НОМЕР_1 , станом на дату оцінки - 10 червня 2019 року складає 40 992 грн 38 коп.

Оскільки при визначені вартості робіт використано середньо регіональне значення вартості 1 нормо-години, факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо (а.с. 159-180 т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 липня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача Дерев`янчука В.А. про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цій справі, - відмовлено, яка в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Відтворивши звукозапис судового засідання суду першої інстанції від 07 грудня 2021 року, апеляційний суд встановив, що під час допиту у судовому засіданні експерт ОСОБА_5 пояснив про те, що предметом проведеного ним автотоварознавчого дослідження було встановлення ринкової вартості автомобіля до моменту його пошкодження та визначення розміру завданих збитків. Факт пошкодження газобалонного обладнання та паливної системи автомобіля ним не встановлювався, оскільки це не входить до предмету автотоварознавчого дослідження, про цю обставину експерт був обізнаний зі слів замовника (а.с. 229 т. 1).

Як вбачається з протоколу огляду колісного транспортного засобу від 15 вересня 2020 року, складеного за участю довіреної особи власника, ОСОБА_2 в переліку пошкоджень відсутнє зазначення про пошкодження газової паливної системи автомобіля (а.с. 171 т. 1).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду встановила, що позивачем не надано доказів пошкодження газобалонного обладнання та паливної системи автомобіля, тому приймає до уваги висновок експертизи №17499/20-54 від 29 вересня 2020 року у якості належного доказу, а висновок автотоварознавчої експертизи № 86/19 від 09 липня 2019 року - відхиляє.

Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mercedes-Benz В 200, державний номер НОМЕР_4 , станом на дату оцінки - 10 червня 2019 року складає 66 573 грн 02 коп., а апеляційним судом визначено розмір відшкодування потерпілій особі у частці 50 %, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 33 286 грн 51 коп. (66 573 грн 02 коп*50%).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Щодо судових витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З огляду на відсоток задоволених позовних вимог 7,8% (33 286 грн 51 коп./ 424 667 грн),

судові витрати позивача, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача становлять 3 090 грн 10 коп. (4 246 грн 67 коп. судовий збір за подання позовної заяви +4 000 грн витрати за проведення експертизи +25 000 грн витрати на професійну правову допомогу +6 370 грн 02 коп. судовий збір за подання апеляційної скарги))*7,8%).

Судові витрати відповідача, що підлягають відшкодуванню за рахунок позивача становлять 9 041 грн 50 коп. (9 806 грн 40 коп.*92,2%).

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню різниця понесених судових витрат у розмірі 1 023 грн 55 коп. (9 041 грн 50 коп.- 3 090 грн 10 коп.).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дерев`янчука Володимира Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «УкрАвтоГаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі керівника Ватажишина Олександра Володимировича, третя особа - Приватне акціонерне товариство «АвтоКапітал» про відшкодування збитків, заподіяних об`єктом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «УкрАвтоГаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 збитки, завдані об`єктом підвищеної небезпеки, у розмірі 33 286 грн 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «УкрАвтоГаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» різницю понесених судових витрат у розмірі 1 023 грн 55 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Інформація про боржника: Дочірнє підприємство «УкрАвтоГаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», , юридична адреса: вул. Григоровича- Барського, буд. 2, м. Київ, 03134.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21 липня 2023 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська