печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. перевіривши матеріали спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі спільною заявою про встановлення факту народження дитини.

Дослідивши матеріали заяви на предмет відповідності нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми заяви в порядку окремого провадження суддя дійшов висновку про залишення заяви про встановлення факту народження дитини без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 294 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За загальними правилами заява про встановлення фактів, що має юридичне значення має відповідати нормами статей 175 та 177 ЦПК України, якими регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно зі ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 СК України, Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Зі змісту спільної заяви про встановлення факту народження дитини вбачається, що заявники звертаючись до суду в порядку окремого провадження просять суд застосувати положення Глави 6 Розділу IV ЦПК України та прийняти рішення, яким встановити факт народження в м. Сімферополі АР Крим, Україна, дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , який народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері - громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування вимог заяви заявники вказують, що Громадянка України ОСОБА_1 та громадянин України ОСОБА_2 на момент народження дитини відповідно до чинного законодавства України не перебували у шлюбі, але на тимчасово окупованій території вони до народження дитини уклади шлюб за російським законодавством, яке фактично застосовується окупаційною адміністрацією на території АР Крим, та отримали окупаційний документ (мовою оригіналу) «свидетельство о заключении брака» НОМЕР_1 від 06.08.2022 року.

З обґрунтувань викладених у заяві вбачається, що дитина, факт народження якої заявники просять суд встановити, народжена на тимчасово окупованій території міста Сімферополя АР Крим у батьків, які на момент народження дитини за законодавством України у шлюбі не перебували. Доказів, що підтверджують встановлений за законодавством України факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбних відносинах на момент народження дитини до заяви додано не було.

Наявність означених умов позбавляє суд можливості прийняття рішення, що відповідатиме формулюванням прохальної частини поданої заяви та породжує у заявників обов`язку з доведення та встановлення факту походження дитини від батьків - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, заявникам для усунення недоліків заяви про встановлення факту народження дитини заявникам необхідно:

- уточнити та обґрунтувати обраний (-ні) спосіб (способи) захисту невизнаних прав з урахуванням статтей 121, 125 СК України та вимог до судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 317 УПК України;

- привести вимоги прохальної частини заяви у відповідність способу (способам) захисту прав, за результати розгляду яких суд у своєму рішенні матиме законні підстави зазначити дані про дату і місце народження дитини та внести відомості про її батьків.

Відповідно до пунктів 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Щодо підтвердження факту перебування у шлюбних відносинах суддя зазначає наступне.

В обґрунтування своїх вимог заявники вказують, що громадянка України ОСОБА_1 та громадянин України ОСОБА_2 на момент народження дитини відповідно до чинного законодавства України не перебували у шлюбі, але на тимчасово окупованій території вони до народження дитини уклали шлюб за російським законодавством, яке фактично застосовується окупаційною адміністрацією на цій території.

На підтвердження шлюбних відносин суду надано:

1) копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 про шлюб між громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 та громадянкою Азербайджану ОСОБА_1 зареєстрованого 06.08.2022 року Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим за актовим записом № 9;

2) копію паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 № НОМЕР_2 виданого 15.03.2021 року МВД РФ по Республіці Крим;

3) копію паспорта громадянки республіки Азербайджан ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого 10.07.2019 року;

4) копію свідоцтва серії НОМЕР_4 про шлюб між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 зареєстрованого 11.07.2023 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управліня Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 906;

5) копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 № НОМЕР_5 , виданого 18.04.2023 року органом видачі № 8030;

6) копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_6 , виданого 20.07.2023 року органом видачі № 8030.

Разом з тим, заявниками не надано суду доказів, що підтверджують народження дитини, факт народження, якої заявники просять встановити, в шлюбі факт якого визнано Україною.

Щодо підтвердження факту нагородження дитини суддя зазначає наступне.

Верховний суд у постанові від 29 березня 2023 року по справі № 753/8033/22 зазначив, що для встановлення судом факту народження особи необхідно надати такі докази, що є підставами для реєстрації дитини: медичну довідку про перебування дитини під наглядом лікувального закладу встановленої форми, та письмову заяву двох свідків, присутніх при пологах, у разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я; акт, складений посадовими особами за участю двох свідків. Доказом народження особи можуть бути й інші документи, які підтверджують факт її народження, а саме: індивідуальна картка вагітної і породілля (обмінна карта), акт свідків про народження дитини (батьків, друзів, сусідів) тощо.

Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до висновків сформованих у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22, правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду. Докази мають достовірно підтверджувати народження дитини певною собою в певний час за певних обставин Суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частина друга статті 294 ЦПК України).

Зі змісту заяви та додатків до неї вбачається, що на підтвердження факту народження ОСОБА_3 суду надано:

1) копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 , виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим;

2) копію Виписного епікризу (з акушерського стаціонару) ОСОБА_1 від 07.09.2022 року;

3) копію первинного лікарського патронажу до новонародженого;

4) копію амбулаторної картки № 16/22 ОСОБА_3 .

Разом з тим, суду не надано первинної медичної документації на підставі якої, посадовими особами органу створеного на тимчасово окупованій території АР Крим було видано свідоцтво про народження ОСОБА_3 .

Первинною медичною документацією на підставі якої, посадовими особами вноситься актовий запис про народження дитини за законодавством України є обмінна карта пологового будинку, пологового відділення лікарні форми № 103-1/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545.

Таким чином для усунення недоліків поданої заяви, особам, які звернулися до суду необхідно надати суду докази, що підтверджують факт народження ОСОБА_3 в шлюбі укладеному та зареєстрованому між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 факт реєстрації якого визнано Україною, а також необхідно надати обмінну карту (медичне свідоцтво про народження), що дублює індивідуальну карту та видається на руки вагітної, що є офіційним медичний документом, який протягом всього терміну вагітності є головним супровідним документом пацієнтки та містить детальну інформацію про протікання вагітності та народження дитини, що в сукупності породжує правові підстави для звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту та нівелює існування спору про право, вирішення якого здійснюється в порядку позовного провадження.

З огляду на вищезазначене, вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження у справі, а заява про встановлення факту народження не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати заявникам строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом подання до суду заяви з урахуванням недоліків викладених у тексті даної ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявникам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 294, 353 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини, - залишити без руху.

Роз`яснити заявнику, можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий