Провадження № 6/554/186/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню; заінтересовані особи: Салтівський відділ державної виконавчої служби у м.Харків Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернулася до Московського районного суду м. Харкова із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просила визнати виконавчий лист №643/13254/14-ц від 06.03.2015 року, виданий Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.05.2011 року, яка складається з наступного: 28323,79 грн. - заборгованість за кредитом; 6228,98 грн. - заборгованість по процентах; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1727,64 грн. - штраф (процентна складова), а всього у розмірі 36 780,41 грн. та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" витрат по сплаті судового збору у розмірі 367,80 грн., який знаходиться на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) таким, що не підлягає виконанню, у зв?язку з його виконанням у повному обсязі; скасувати арешт, який було накладено постановою заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімової Т.М. від 09.09.2019 року на всі грошові кошти, які обліковуються на відкритих рахунках всіх банківських установ України, належних ОСОБА_1 , винесеною у виконавчому провадженні № 47363454 при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року; скасувати арешт на майно, який був накладений постановою головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Саніним І.С. від 28 квітня 2015 року на все майно ОСОБА_1 , яку винесено у виконавчому провадженні № 47363454 при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року; скасувати постанову заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімової Т.М. від 09.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 3 714,82 грн., яку винесено у виконавчому провадженні №47363454 при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року, зобов`язати Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкликати без виконання з УПФУ в Московському районі м. Харкова та з Казенного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова» (КПІ ХКБМ) постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Коваленко М.А. від 19.05.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , винесену у виконавчому провадженні №47363454 при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року, виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника - ОСОБА_1 , які були внесені у зв`язку з виконанням виконавчого провадження №47363454 про примусове виконання виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження; зупинити стягнення за виконавчим листом №643/13254/14-ц, виданим Московським районним судом м. Харкова 06.03.2015 (виконавче провадження №47363454) до розгляду цієї заяви по суті.

В обґрунтування вимог заявник вказала, що заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.12.2014 року у справі №643/13254/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.05.2011 року, яка складається з: 28323,79 грн. - заборгованість за кредитом; 6228,98 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1727,64 грн. - штраф (процентна складова), а всього у розмірі 36780,41 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 367,80 грн. На виконання зазначеного рішення Московським районним судом м. Харкова 06.03.2015 року видано виконавчий лист по цивільній справі №643/13254/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банка «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.05.2011 року, який знаходиться на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відразу, після відкриття 24 квітня 2015 року виконавчого провадження №47363454, 28.04.2015 року головним державним виконавцем Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції Саніним І.С. винесено відповідну постанову про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 . Після цього, в ході здійснення виконання за вказаним виконавчим документом виконавчою службою не було вжито жодних заходів на закриття вказаного виконавчого провадження, у зв?язку зі стягненням банківською установою боргу із банківських рахунків боржника, на які надходила заробітна плата та пенсійні виплати, незважаючи на неодноразове направлення ОСОБА_1 до виконавчої служби листів, що борг з ОСОБА_1 списано банківською установою з її рахунків, відкритих у зазначеній банківській установі, та борг відсутній. У зв?язку з зазначеним ОСОБА_1 у липні 2016 року звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом про визнання незаконними дій ПАТ КБ «ПриватБанку» щодо примусового стягнення грошових коштів в розмірі 50 % із заробітної плати та пенсії, що надходили на банківські рахунки, відкриті в банківській установі ПАТ КБ «ПриватБанк» та зобов?язання відшкодувати завдані цими діями збитки. Також, про визнання договорів від 12.10.2013 року, 16.10.2013 року та 23.10.2013 року про надання ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 10 000 грн., 10 375 грн. та 4 600 грн. нікчемними та визнання дій ПАТ КБ «ПриватБанку» щодо розголошення відомостей у ході виконання споживчого договору, незаконними.

Однак, незважаючи на вказане, 09.09.2019 року заступником начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімовою Т.М. при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року у виконавчому провадженні №47363454 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 37148,21 грн., винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі грошові кошти боржника - ОСОБА_1 , які обліковуються на відкритих рахунках всіх банківських установ України, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та крім видатків соціального забезпечення, передбачених ст. 55 Бюджетного кодексу України.

Також, 19.05.2020 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Коваленко М.А. при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року у виконавчому провадженні №47363454 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 37148,21 грн., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , які направлено для стягнення з пенсії та заробітної плати боржника до УПФУ в Московському районі м. Харкова та до Казенного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О.Морозова.

Більш того, цього ж дня, тобто 09.09.2019 року заступником начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімовою Т.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 року, винесено постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 3 714,82 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 196,14 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі № 643/8109/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Приватбанк» про визнання дій незаконними та відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково, а саме рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2019 року у цій справі скасовано, ухвалено нове рішення, яким визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо автоматичного списання з рахунків, відкритих в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», на які надходили

заробітна плата та пенсійні виплати ОСОБА_1 , та стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані з належного їй карткового рахунку № НОМЕР_1 кошти за період з 12.10.2013 року по 01.03.2016 року в сумі 66 428 грн. 78 коп. Таким чином, зазначеним судовим рішенням підтверджується, що банківською установою Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» протягом 2013 - 2016 років стягнуто із банківських рахунків ОСОБА_1 грошові кошти, які майже в 2 рази перевищують суму кредитної заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 у справі No643/13254/14-ц, а тому борг у ОСОБА_1 перед банківською установою - ПАТ КБ «Приватбанк» відсутній, як і відсутні підстави для здійснення примусового стягнення за вищевказаним виконавчим документом.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила відкласти розгляд справи та призначити наступне судове засідання після закінчення активних військових дій на території України.

Дійсно статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що під час воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 27 березня 2022 року.

В послідуючому Указами Президента України неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який діє і на даний час.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд вважає, що посилання на введення в державі воєнного стану не є достатнім для відкладення розгляду справи. До клопотання заявника про відкладення розгляду справи не додано доказів поважності причин неявки у судове засідання, які безпосередньо пов`язані із введенням воєнного стану.

Враховуючи те, що на території м.Полтави військові дії не проводяться, громадський транспорт здійснює перевезення громадян та заявник завчасно була повідомлена про розгляд справи, суд вважає що її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді суду та багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає необхідним відхилити клопотання заявника про відкладення розгляду, справу розглянути за її відсутності.

Представник Салтівського відділу державної виконавчої служби у м.Харків Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заявника такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.12.2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банка «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.05.2011 року, яка складається з наступного: 28323,79 грн. - заборгованість за кредитом; 6228,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1727,64 грн. - штраф (процентна складова), а всього у розмірі 36780 (тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят) грн. 41 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк витрати по сплаті судового збору у розмірі 367 (триста шістдесят сім) грн. 80 коп. (т.1 а.с.72-73).

На виконання зазначеного рішення Московським районним судом м.Харкова 06.03.2015 року видано виконавчий лист по цивільній справі №643/13254/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банка «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.05.2011 року, який знаходиться на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.12.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2014 року залишено без змін (т. 1 а.с. 258-261).

На підставі виконавчого листа, виданого за вказаним рішенням, головним державним виконавцем Московського ВДВС було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду (т.3 а.с.10).

28.04.2015 року головним державним виконавцем Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції Саніним І.С. винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 (т.3, а.с. 11).

09.09.2019 року заступником начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімовою Т.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі грошові кошти боржника - ОСОБА_1 (т.3 а.с. 12).

19.05.2020 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Коваленко М.А. при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц, виданого 06.03.2015 у виконавчому провадженні №47363454, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , які направлено для стягнення з пенсії та заробітної плати боржника до УПФУ в Московському районі м. Харкова та до Казенного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова.

09.09.2019 року заступником начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімовою Т.М. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 3 714,82 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 196,14 грн. (т.3 а.с. 13).

Заявник вважає, що виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки сума боргу повністю виплачена кредитору.

Із цього приводу суд зауважує таке.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналізуючи позицію заявника щодо причини, відповідно до якої вона вважає, що є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд звертає увагу на правову позицію, визначену 25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій було сформовано узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, зокрема, відповідно до частини 23 пункту 4 вищевказаного узагальнення судової практики зазначено, що згідно з п. 21 постанови ВССУ № 6, перевіряючи додержання строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення Закону України «про виконавче провадження», так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо є наявними обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом повністю або у певній частині.

Тобто, звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник був зобов`язаний указати передбачені процесуальним законом підстави, для того щоб суд мав можливість визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, це могло би бути посилання на відсутність повністю чи частково обов`язку боржника погасити перед банком боргу, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням тощо. Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази виконання зобов`язань по кредитному договору.

Натомість, із матеріалів справи вбачається, що боргові зобов`язання заявником не виконані, тобто судове рішення про стягнення на користь банку кредитної заборгованості не виконане. Тоді як, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за відсутності достатніх законних підстав на це, унеможливлює АТ КБ «Приват Банк» реалізувати свої права щодо стягнення із боржника на свою користь кредитної заборгованості.

Суд констатує, що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилання сторони заявника на те, що постановою Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі №643/8109/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Приватбанк» про визнання дій незаконними та відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково, а саме рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2019 року у цій справі скасовано, ухвалено нове рішення, яким визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо автоматичного списання з рахунків, відкритих в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», на які надходили заробітна плата та пенсійні виплати ОСОБА_1 та стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані з належного їй карткового рахунку № НОМЕР_1 кошти за період з 12.10.2013 року по 01.03.2016 року в сумі 66 428 грн. 78 коп., не підтверджені належними доказами та не свідчить про виконання (частково чи повністю) кредитних зобов`язань.

У контексті наведенного, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить відмовити.

Щодо вимог заявника, в яких вона просить скасувати арешт, який було накладено постановою заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімової Т.М. від 09.09.2019 року на всі грошові кошти, які обліковуються на відкритих рахунках всіх банківських установ України, належних ОСОБА_1 , винесеною у виконавчому провадженні № 47363454 при примусовому виконанні виконавчого листа №643/13254/14-ц виданого 06.03.2015 року; скасувати арешт на майно, який був накладений постановою головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Саніним І.С. від 28 квітня 2015 року на все майно ОСОБА_1 ; зобов?язати Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкликати без виконання з УПФУ в Московському районі м.Харкова та з Казенного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова (КПІ ХКБМ) постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Коваленко М.А. від 19.05.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника - ОСОБА_1 , які були внесені у зв?язку з виконанням виконавчого провадження №47363454, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв?язку із закінченням виконавчого провадження; зупинити стягнення за виконавчим листом №643/13254/14-ц, виданим Московським районним судом м. Харкова 06.03.2015 (виконавче провадження №47363454) до розгляду цієї заяви по суті, суд вважає їх похідними від вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому в їх задоволенні слід також відмовити.

В частині вимог заявника, в якій вона просить скасувати постанову заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімової Т.М. від 09.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 3 714,82 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 5 Закону N 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу, про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною другою статті 74 Закону N 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах N 921/16/14-г/15 (провадження N 12-93гс18) та N 127/9870/16-ц (провадження N 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі N 2-01575/11 (провадження N 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі N 545/2246/15-ц (провадження N 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах N 370/1288/15 (провадження N 14-612цс18) та N 766/740/17-ц (провадження N 14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі N 758/8095/15-ц (провадження N 14-134цс19).

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, спір у даній справі полягає у зверненні стягнення витрат виконавчого провадження з боржника, накладеного постановою державного виконавця (не суду) у виконавчому провадженні.

У такому випадку рішення, дії посадових осіб органів державної виконавчої служби підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, провадження в цій частині вимог заявника підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.258-260,432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню; заінтересовані особи: Салтівський відділ державної виконавчої служби у м.Харків Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк.

Провадження по справі за заявою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трофімової Т.М. від 09.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 3 714,82 грн. закрити.

Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду до Полтавського апеляційного суду.

Суддя А.М.Чуванова