ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6073/23 Справа № 212/2952/23 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/2952/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Хейло Я.В.,

суддів - Мірути О.А., Тимченко О.О.,

сторони

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін апеляційну скаргу заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яке ухвалене суддею Козловим Д.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 28 квітня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

27 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 9643,51 грн. по оплаті за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів та порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

Заявник вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що тільки власник несе відповідальність за утримання свого майна, а тому, оскільки ОСОБА_2 не є власником майна, за яким рахується борг, відносно неї необхідно відмовити у видачі судового наказу про стягнення заборгованості, є невірним та таким, що не ґрунтується на законі.

Наполягає на тому, що реєстрація за місцем проживання ОСОБА_2 покладає на неї обов`язок нести відповідальність на рівні з власником по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а її мати - ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у вказаній квартирі.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

27 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 9643,51 грн. по оплаті за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1

З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» - підлягає задоволенню.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2 , суд першої інстанції, виходив з того, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність через несплату наданих житлово-комунальних послуг. Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки єдиним власником об`єкту нерухомого майна є ОСОБА_1 . Проте заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги відносяться до тих, за якими може бути видано судовий наказ.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно достатті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

У статті 161 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав, за якими може бути виданий судовий наказ, а саме: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно ч.3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно відповіді № 50393 від 27 квітня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.15) ОСОБА_2 зареєстрована з 24.03.1994 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки ОСОБА_2 зареєстрована за адресою, за якою рахується борг та зобов`язана, як споживач, сплачувати вартість одержаних послуг.

Тобто, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 є користувачем цих послуг в розумінні вимог чинного законодавства.

З наведеного слідує, що відмова заявнику у видачі судового наказу у справі без законних на те підстав, є порушенням її конституційних прав в доступі до правосуддя, та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року про відмову у видачі судового наказу - скасувати.

Направити цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: