Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3913/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Турок Б.Б., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.05.2005 року між сторонами був укладений шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хустського районного суду від 01.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано та вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Наразі три неповнолітні доньки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні.

Відповідач з сім`єю не проживає, додаткової матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти фактично перебувають на її утриманні. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання донечок значно зріс. Старші донечки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закінчили 9-й клас, менша донька 5 - й. За цей період відповідач жодного разу не купував підручники чи канцелярські засоби дітям до школи. Старші доньки перейшли в старшу ланку, готуються до випуску зі школи, а перед випускними іспитами дівчата відвідують додаткові уроки історії, української та англійської мов, які позивачка оплачує самостійно. Від оплати лікування зубів дітей відповідач теж відмовився. Особисто відповідач з моменту розлучення жодних їх коштів для матеріального забезпечення дітей, які не обговорені в розмірі аліментів, не надав. Крім того, навіть не вітає з днем народження своїх доньок.

В свою чергу, матеріальний стан відповідача значно покращився, він має щорічний дохід працюючи за кордоном в Канаді, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей, його дохід складає більше 80 000 гривень.

Відповідач взагалі після розлучення самоусунувся від своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. Вважає, що якщо відповідач не надає моральної допомоги є дітям, то повинен хоча б допомагати матеріально на їх утримання.

У зв`язку з цим позивачка просить збільшити розмір аліментів та надалі стягувати з відповідача по 7000 гривень на місяць на кожну дитину.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що доводи, викладені у позові щодо розміру доходів її довірителя голослівні. Наразі він одружився, має іншу сім`ю. Визнає, що зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Наразі встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2833 гривень, тому відповідач зобов`язується сплачувати по 3000 гривень на місяць на кожну дитину.

У зв`язку з цим просила вимоги позову задоволити частково.

Заслухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 11, 12).

Також з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано та вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с.13-13 зв.). Вказане рішення набуло законної сили згідно ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 21.06.2016 року (а.с.16-19).

Згідно довідки про склад сім`ї від 08.06.2023 року неповнолітні доньки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з матір`ю ОСОБА_3 (а.с.20) та перебувають на її утримання (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_4 20.02.2020 року уклав шлюб з ОСОБА_11 .

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей дітей віком до 6 років становить 2272 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі.

Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

Позивачем доведено, що вона сама виховує трьох. Вказана обставина доведена належними та допустимими доказами та не оспорювалася.

Також суд вважає очевидним, що навчаючись у старших класах дітям необхідно інтенсивно готуватися до завершення навчання, складання ЗНО, що потребує додаткових занять, а відповідно і додаткових витрат. Також вказані обставини зумовлюють додаткові витрати на одяг, шкільне приладдя.

З огляду на зазначене суд констатує достатність підстав для прийняття рішення про зміну розміру стягуваних аліментів.

Разом з тим суд констатує, що у світлі стандартів доказування, доводи позивачки про те, що відповідач є забезпеченою особою, оскільки працюючи за кордоном заробляє 80000 гривень на місяць жодним доказом не доведені.

Представником відповідача визнано, що відповідач наразі проживає не в Україні, працює в Європі. Зазначила, що 80000 гривень на місяць не заробляє.

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, таке грошове утримання з боку відповідача, у розмірі близько розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, матеріального становища чи стану здоров`я когось із сторін чи їх неповнолітніх дітей, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

З огляду на зазначене судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01.03.2016 року з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень щомісяця на дитину, до досягнення повноліття, надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на місяць на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1073,6 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.07.2023 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо