справа № 570/2398/23
провадження № 2/570/790/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ в порядку заочного розгляду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за поставлений природний газ,

в с т а н о в и в:

покликаючись на наявність заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений природний газ, представник позивача адвокат Оксана Середа у поданій до суду 11 травня 2023 року позовній заяві просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 5 941 грн. 16 коп. боргу та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп, по оплаті правової допомоги в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

У поданому до суду 20 червня 2023 року клопотанні вказаний представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі до суду не з`явилися, відзиву на позов не подали.

У позовній заяві вказаний представник позивача просить провести розгляд справи без участі сторін, у подальшому у поданому до суді клопотанні у випадку неявки відповідачів в судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Зважаючи на те, що учасників справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність в порядку заочного розгляду та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористався правовою допомогою.

Судом встановлені такі обставини.

Постачання природного газу споживачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 здійснювало ТОВ "Рівнегаз збут" на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за вказаною адресою зареєстровано за ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали Рівненського районного суду від 08.12.2022 у справі №570/4227/22, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наданої відповідачем довідки про склад сім`ї станом на 09 вересня 2016 року за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_4 (невістка).

Як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно(інформаціна довідка №331455865) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1124 від 17.12.2021 ОСОБА_1 є власником вказаного житлового будинку .

Після успадкування житлового будинку ОСОБА_1 не зверталася до товариства із заявою про укладення договору постачання природного газу та підписання заяви-приєднання до умов Типового договору газопостачання природного газу побутовим споживачам. Проте, за вказаною адресою здійснювався відбір природного газу.

Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 (ЕІС код споживача 56ХМ29А727274748) прострочена заборгованість за надані послуги з газопостачання становить 5 941 грн. 16 коп. та складається з:

- залишку неоплаченої вартості поставленого природного газу за грудень 2021 року 1 242 грн. 56 коп.;

- вартості поставленого природного газу за січень 2022 року 2 795 грн. 86 коп.;

- вартості поставленого природного газу за лютий 2022 року 1 440 грн. 44 коп.;

- вартості поставленого природного газу за березень 2022 року 462 грн. 30 коп.

Вартість поставленого природного газу для побутових споживачів у період з 01.05.2021 по 30.04.2022 становила 7 грн. 99 коп.

Відповідачі оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводять, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання не сплачена.

З метою стягнення зазначеної заборгованості ТОВ "Рівнегаз збут" звернулось до Рівненського районного суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу.

08 грудня 2022 року Рівненський районний суд відмовив у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" до ОСОБА_3 із-за смерті боржника.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Вказані правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про ринок природного газу".

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно з ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із положеннями ст.638, ч.1, 3 ст.639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносини між споживачами та виконавцями житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ч.1 ст.9 якого передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Як визначено ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово комунальні послуги", ч.2 ст.13 "Про ринок природного газу", споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору.

Ч.1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 затверджено Типове договору постачання природного газу побутовим споживачам, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1382/27827 (далі Правила).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Ця постанова набрала чинності з 1 жовтня 2015 року та діяла до 1 квітня 2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року № 187 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Ця постанова набрала чинності з 1 квітня 2017 року та діяла до 30 жовтня 2018 року.

Згідно із Переліком, постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу АТ "Рівнегаз" (Оператор ГРМ) є ТОВ "Рівнегаз збут".

З 01 листопада 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867, якою затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовується для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу. Згідно із Переліком до 01 серпня 2020 року ТОВ "Рівнегаз збут" було постачальником природного газу із спеціальними обов`язками побутовим споживачам на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу АТ "Рівнегаз".

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Вважаючи нездійснення оплати в повному обсязі за спожитий природний газ порушенням вимог Правил та Типового договору постачання природного газу споживачам ТзОВ "Рівнегаз збут" звернулось до суду із даним позовом.

Отримання відповідачем послуг з газопостачання, які надавались позивачем, відповідачами не заперечується, що вказує про наявність договірних відносин між сторонами та відповідає вимогам закону, оскільки визначені у ньому умови сторонами погоджені, договір ними виконувався, що підтверджується довідкою про фінансовий стан особового рахунку відповідача і свідчить про добровільне волевиявлення сторін і про погодження ними усіх його умов. Жодних претензій до позивача з приводу умов договору відповідач не пред`являв. Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину і означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за договором і визначив борг на відповідну дату.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості, що являється допустимим доказом у справі, а відповідач не надав суду жодного належного доказу, що спростовують наявність відносин та не спростував поданий позивачем розрахунок заборгованості за таким договором. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обгрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість, а його дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов`язань.

За таких умов суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідач за місцем свого проживання є споживачем природного газу, який надається позивачем, який виконав свої зобов`язання та надав споживачу послуги, однак споживач не виконав взятих на себе зобов`язань та не оплачував повністю вартість спожитого газу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Щодо солідарного стягнення коштів, то суд не приймає до уваги доводи позивача в цій частині, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні вказаних норм права.

Тлумачення ст.540 та 541 ЦК України дає підстави для висновку, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому стягувач у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Отже, солідарна відповідальність - це у зобов`язальному праві відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.

Як свідчить аналіз позовної заяви, у ній відсутнє посилання на будь-яку норму закону, що передбачала б виникнення солідарного зобов`язання в такому випадку. Оскільки на підставі фактичного надання послугу виникло зобов`язання із множинністю осіб, то таке зобов`язання є частковим і кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці.

Щодо стягнення витрат на оплату правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві вказано, що правничу допомогу відповідачу у цій справі надавав адвокат Оксана Середа, вартість послуг становить 2 тис. грн. 00 коп., разом з тим докази цього будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення судом.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за поставлений природний газ.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Рівнегаз збут" на рахунок НОМЕР_2 , в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647, в рівних частинах по 1/2 з кожного: заборгованість за поставлений природний газ по 2 970 грн. 58 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору по 1 342 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут", місцезнаходження: вул.Грушевського академіка,24, м.Рівне, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Кушнір Н.В.