Справа № 211/3865/23
Провадження № 2/211/1945/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 липня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сарат Н.О.

при секретарі - Зоріній С.М.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від спільного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не виділяє кошти на утримання сина, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 27 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач надав суду заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3статті 181 Сімейного Кодексу Українипередбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1-2статті 182 СК Українипередбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічні обставини викладені в п.17постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно частини першоїстатті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач визнав позов.

Тому виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, на утримання сина до його повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків.

Відповідно достатті 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 26 червня 2023 р.

Згідно частини першоїстатті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VIпозивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.180-183,191 СК України, ст.ст.10,12,13,81,141,263-265,278-279,430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, щомісячно, на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи стягнення з 26 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три ) гривні 60 коп.

На підставі пункту 1 частини першоїстатті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 27 липня 2023 р.

Суддя: Н. О. Сарат