ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9941/23
провадження № 2-о/753/456/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Скобіоли О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою адвоката Забаріна Антона Федоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся адвокат Забарін А.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Бердянськ, Запорізької області. Оскільки встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заявнику необхідне для отримання свідоцтва про смерть, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду.

Ухвалою від 15.06.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Заявнику судове засідання не з`явилась, в заяві міститься прохання розглядати справу без її участі та без участі її представника.

Представник заінтересованої особи - Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника, вирішення зазначеного питання залишили на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого районним бюро РАЦС Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 , виданого відділом РАЦС Чернігівського району Запорізької області, 15.12.1961 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , після укладення шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , виданого міським відділом РАЦС м. Бердянськ Запорізької області, 04.11.1978 року було укладено шюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , після укладення шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_9 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 26 від 18.04.2022 року КНП «Бердянської первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ, Запорізької область, причина смерті - серцево-судинна недостатність, дифузний кардіосклероз, хронічна ішемічна хвороба серця.

Виходячи з практики ЄСПЛ, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ цієї категорії.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 цього Кодексу. За змістом ч. ч. 1, 2 статті 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , є об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ, Запорізької області, Україна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 81, 89, 263, 264, 265, 293-294, 315-317, 319 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Забаріна Антона Федоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Бердянськ, Запорізької області, Україна, та зареєструвати смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, громадянки України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті: м. Бердянськ, Запорізької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В.Кулик