Справа № 212/1921/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Єрмізіної Д.І., представника позивача адвоката Лаврін О.В., представника відповідача адвоката Щербатюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В березні 2017 року на адресу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича (ліквідатора АТ «МРБ»), до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 29 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк», та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 69#8. Відповідно до умов якого, ПАТ «Сбербанк» надав відповідачу кредит у сумі 99 900,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 28.08.2018 року, а також щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно Графіку (додаток № l до Кредитного договору). Розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом складав 33 % річних. Відповідач погодив, що у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань, діюча процента ставка за користування кредитом встановлюється в новому розмірі збільшеному на 2 процентних пункти (п. 6.9. Кредитного договору). Станом на 10.03.2017 року загальна заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором становила 490 398,05 грн., з яких: 96481,18 грн. - заборгованості за кредитом; 103849,43 грн. - проценти за користування кредитом; 182 040,64 грн. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 108026,80 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Неодноразові звернення позивача до відповідача про необхідність погашення кредитної заборгованості залишились без результату.

На підставі викладеного, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 69#8 від 29.08.2013 року, що станом на 10.03.2017 року склала 490 398,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 96481,18 грн., проценти за користування кредитом - 103849,43 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 182040,64 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 108026,80 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 7 355,97 грн.

Ухвалою суду від 19.04.2017 року відкрито провадження у справі, відповідачу надано строк для подання письмових заперечень проти позову.

25.07.2017 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено.

За заявою про перегляд заочного рішення від 04.09.2017 року, яка була в подальшому уточнена, 04.10.2017 року було винесено ухвалу про скасування заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2017 року, справу призначено до судового розгляду.

В письмових поясненнях по справі від 26.10.2017 року представником позивача було зазначено, що на час укладення кредитного договору відповідач був ознайомлений з умовами кредитування. Він особисто підписав Кредитний договір від 29.08.2013 року, протягом тривалого часу виконував свої обов`язки щодо повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом. Пунктом 11.6 Кредитного договору встановлена позовна давність тривалістю 3 роки. Також, відповідачем порушено п. 2.5., 6.9. Кредитного договору. У зв`язку з припиненням дії Договору страхування (останній страховий платіж було внесено 29.08.2013 року на суму 499,50 грн.), процентна ставка за користування кредитом з 01.09.2014 року була підвищена до 35%. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. (т. 1 а.с. 52-67)

Ухвалою суду від 02.11.2017 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою сторін у справі.

В запереченні проти позову від 01.12.2017 року представник відповідача зазначив, що позивачем не було надано доказів на підтвердження укладення Кредитного договору та видачі грошових коштів відповідачу. Також, незгоден з обрахуванням розміру заборгованості та періоду нарахування пені. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. (т. 1 а.с. 86-87)

21.12.2017 року розгляд справи було відкладено на підставі клопотання представника відповідача.

08.02.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому вказано про недоведеність позовних вимог, зокрема, відсутні підтвердження укладення та видачі відповідачу грошових коштів. Суму заборгованості визначено невірно, відсутні обґрунтування правильності її обрахування. Пеня нарахована окремо за тілом та процентами, що суперечить умовам Договору, та за межами граничного періоду її нарахування та строку позовної давності. Позивачем не враховано об`єктивних обставин щодо погіршення фінансового стану відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову, застосувати позовну давність в частині стягнення пені та положення ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру пені внаслідок обставин, що мають істотне значення. (т. 1 а.с. 111-145)

У відповіді на відзив від 26.02.2018 року представник позивача зазначив, що на час укладення Кредитного договору відповідач був ознайомлений з його умовами, особисто підписав кредитний договір, протягом тривалого часу виконував свої обов`язки за Договором по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом. Підтвердженням видачі відповідачу кредиту є, зокрема, виписка по особовому рахунку відповідача. Крім того, 08.02.2018 року позивач отримав від відповідача «Пропозицію про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором». Також, п.11.6 Кредитного договору встановлена позовна давність тривалістю 3 роки. Пеню нараховано у відповідності до п. 10.1 Кредитного договору. Позов просив задовольнити у повному обсязі. (т. 1 а.с. 151-161)

Ухвалою суду від 30.03.2018 року на підставі клопотання представника позивача розгляд справи було призначено у режимі відеоконференції. 24.05.2018 року за клопотання представника відповідача було витребувано у ПАТ «Сбербанк» докази у справі.

Ухвалою суду від 26.07.2018 року розгляд справи було відкладено на підставі клопотання представника відповідача.

01.10.2018 року представник відповідача надав до суду заперечення проти відповіді на відзив на позов, в якому зазначив про недоведеність факту укладення кредитного договору та отримання грошових коштів відповідачем. Не погодився з періодом нарахування пені, вважаючи, що для стягнення пені встановлений скорочений строк позовної давності. Доданий по позову розрахунок містить арифметичні помилки та не враховує здійснені відповідачем платежі. (т. 2 а.с. 23-29)

Також, у доповненні до відзиву на позов від 16.10.2018 року представник відповідача зазначив, що відсутні правові підстави для застосування збільшеної процентної ставки - 35% згідно п. 6.9 Кредитного договору. Так, розрахунок відсотків за користування кредитом та пені за прострочення зобов`язань обраховано невірно. Розрахунок заборгованості за кредитом не заперечував. (т. 2 а.с. 36-42)

01.11.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на доповнення до відзиву від 16.10.2018 року, згідно якої сторони погодили розмір збільшення процентної ставки у Договорі у двосторонньому порядку, при цьому визначили, що така зміна не потребує укладення додаткової угоди між сторонами. Відповідачем було порушено п. 2.5., 6.9. Кредитного договору. У зв`язку з припиненням дії Договору страхування процента ставка за користування кредитом з 29.08.2014 року становить 35% річних. Факт наявності зобов`язання за Кредитним договором підтверджується заявою відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Просив задовольнити позов у повному обсязі. (т. 2 а.с. 47-51, 58-77)

Ухвалою суду від 14.01.2019 року розгляд справи було перенесено на підставі клопотання представника відповідача. 19.03.2019 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою сторін.

Ухвало суду від 09.04.2019 року було задоволено клопотання представника відповідача та призначено судово-економічну експертизу, провадження у справі зупинено. 02.07.2019 року призначено розгляд клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи у справі. 12.07.2019 року клопотання експерта було задоволено та витребувано у ПАТ «Сбербанк» необхідні для проведення призначеної судом експертизи документи.

Ухвало суду від 26.07.2019 року провадження у справі було відновлено.

У додаткових поясненнях по справі від 13.08.2019 року, представником позивача було вказано, що в якості доказів на підтвердження існуючої заборгованості по кредиту Банком надано виписки по особовим рахункам відповідача та розрахунок заборгованості. (т. 2 а.с. 170-176). Також, у зауваженнях до висновку про судово-економічну експертизу № 2140/2141-19, що надійшли до суду 23.10.2019 року, представником позивача зазначено, що позовна давність була збільшена відповідно до п.11.6 Кредитного договору. Крім того, наявні арифметичні помилки в додатках до висновку експерта. (т. 2 а.с. 193-196, 207-210)

06.12.2019 року розгляд справи було відкладено на підставі заяви представника відповідача.

Ухвалою суду від 29.07.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та у справі призначено додаткову судово-економічну експертизу, провадження у справі зупинено.

04.07.2022 року ухвалою суду було відновлено провадження у справі.

21.07.2022 року до участі у справі залучено у якості позивача акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллю Вікторовича.

14.09.2022 року від представника позивача надійшов відзив (заперечення) щодо Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 3415/3416/3521-20. Так, відповідачем було порушено п. 2.5., 6.9. Кредитного договору, зокрема, у зв`язку з припиненням дії Договору страхування, тому процента ставка за користування кредитом з 01.09.2014 року становить 35% річних. Пунктом 11.6. Договору встановлено позовну давність у 3 роки. Нарахування пені припиняється в момент виконання позичальником зобов`язання. Просив задовольнити позов у повному обсязі. (т. 3 а.с. 214-218, 219-229)

Ухвалами суду від 24.10.2022 року, 28.11.2022 року, 01.03.2023 року та 11.05.2023 року розгляд справи було відкладено на підставі заяв представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд зменшити розмір пені та частково задовольнити позовні вимоги.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_2 дав пояснення, що за результатами проведеної 10.07.2019 року у справі судово-економічної експертизи нарахування заборгованості по пені у збільшеному розмірі (35%) відповідачу здійснювалось після того, як останній перестав вносити платежі за кредитними зобов`язаннями. Заборгованість відповідача перед Банком підтверджується по тілу кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку росії», в особі Керуючого Криворізьким відділенням № 1 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку росії» Цапкова В.С. та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 69#8 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі 99 900,00 грн. на цілі, зазначені в пункті 1.3 цього Договору, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, та повернути кредит Банку, а також сплатити Банку проценти за користування кредитом, комісії, санкцій, інші передбачені цим Договором платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, та виконати всі інші умови цього Договору.

Відповідно до п.п. 1.2 - 1.4 Договору, тип процентної ставки, що застосовується за цим Договором: фіксована процентна ставка. Розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом складає 33% відсотків річних. Кредит надається на поточні потреби, без обмеження цільового використання кредитних коштів за виключенням випадків, передбачених чинним законодавством України (п. 1.3.). Детальний розпис загальної вартості платежів за цим Договором, а також графік повернення кредиту визначається у цьому Договорі в Додатку № 1 до цього Договору: що є його невід`ємною частиною (далі Графік) (п. 1.4.)

Позичальник підтверджує, що до підписання цього Договору він був ознайомлений з умовами цього Договору і мав реальну можливість з ними ознайомитись до укладання цього Договору (п. 3.3).

Згідно п. 6.1, позичальник зобов`язується сплачувати Банку проценти у розмірі, що зазначений в пункті 1.2 цього Договору. Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом. В цьому Договорі під терміном «загальна сума заборгованості за Кредитом» розуміється залишкова сума кредиту, тобто сума кредиту, що фактично надана позичальнику та не повернена Банку (п. 6.2). Нарахування процентів починається з дня його надання (включно) (п. 6.3). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі, при цьому повернення кредиту (частини кредиту) не враховується при нарахуванні процентів (п. 6.4). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього Договору, за фактичну кількість днів в періоді. Для розрахунку процентів приймається 360 днів у році (п. 6.5).

Відповідно до п. 6.9 Договору, у випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань, передбачених в п. 2.5 цього Договору (щодо страхування життя, здоров`я та працездатності), та/або передбачених в підпункті «а» пункту 7,1 цього Договору (щодо надання на письмовий запит Банку довідки про доходи), сторони погодили, що починаючи з першого календарного числа місяця, наступного за місяцем, в якому позичальником було порушене (невиконано/неналежно виконано) будь-яке з перелічених вище в цьому пункті Договору зобов`язань, процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 35% відсотків річних. Зазначеним пунктом позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між сторонами цього Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договору, позичальник зобов`язується щомісячно «29» числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладання цього Договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 3448,67 грн. відповідно до Графіку, з кінцевим терміном повернення кредиту - 28.08.2018 року.

Відповідно до п. 9.4 Договору, кошти, які надійшли на рахунок з метою погашення заборгованості за Договором/здійснення платежів за Договором, в тому числі списані в договірному порядку з рахунків позичальника або третіх осіб, а також перераховані третіми особами, направляються в наступній черговості на: погашення пені за прострочення сплати процентів (які нараховані та не сплачені Банку); погашення пені за прострочення повернення кредиту; погашення заборгованості за простроченими процентами (які нараховані та строк сплати яких є простроченим); погашення простроченої заборгованості за кредитом і т.д.

Пунктом 11.3 Договору зазначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Банком та позичальником, і діє до повного виконання зобов`язань позичальника за цим Договором.

Вказаний кредитний договір від 29.08.2013 року та Додаток № 1 до нього «Графік повернення кредиту» містить підпис ОСОБА_1 (т. 1 a.c. 4-7, 205-208)

На підставі Заяви про відкриття та обслуговування Рахунків в рамках Пакету продуктів і послуг № 773726, 29.08.2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку росії» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 7268/980/р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках Договору щодо банківського обслуговування, на підставі якого на ім`я відповідача було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та картковий рахунок № НОМЕР_2 для проведення розрахункових операцій. (т. 1, а.с. 203, 204)

Кредитні кошти відповідно до вказаного Кредитного договору у сумі 99900,00 грн. відповідач просила надати на її поточний рахунок в АТ «Сбербанк росії» № НОМЕР_1 з наступною видачею їх готівкою через касу Банку, що підтверджується копією заяви. (т. 1 а.с. 202)

На підставі Заяви ОСОБА_1 на індивідуальне страхування, 29.08.2013 року між страховиком ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», вигодонабувачем АТ «Сбербанк росії» та ОСОБА_1 було укладено Договір страхування № 322242165, строком дії з 29.08.2013 року до 24-00 год. 28.08.2018 року. Розмір премії за перший період страхування становив 499,50 грн., строк сплати до 28.08.2014 року. В п. 14.2.2. вказаного Договору зазначено, про обов`язок страхувальника вносити страхову премію в розмірах і в строки, передбачені Договором. В Додатку 1 до Договору визначено строк дії, періоди, страхова сума та строк сплати чергового страхового платежу. 29.08.2013 року ОСОБА_1 було здійснено перший страховий платіж на суму 499,50 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 63471253. (т.1 а.с. 55-58, 59, т. 2 а.с. 62-68, 69)

03.02.2017 року на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено Повідомлення-вимога щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором №69#8 від 29.08.2013 року. Поштовий конверт з рекомендованим повідомленням було повернуто позивачу без вручення за закінченням терміну зберігання. (т.1 а.с.17-18)

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору у останнього утворилась заборгованість у розмірі 490398,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом 96481,18 грн., проценти за користування кредитом 103849,43 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 182040,64 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 108026,80 грн. (т.1 а.с. 9-10)

Періодичне внесення відповідачем готівкових коштів на виконання кредитних зобов`язань за Договором підтверджується наданими відповідачем копіями квитанцій на загальну суму 31430,00 грн. (27.09.2013 3500,00 грн., 30.10.2013 3500,00 грн., 02.12.2013 3500,00 грн., 08.01.2014 3410,00 грн., 07.02.2014 3520,00 грн., 23.06.2014 3500,00 грн., 31.07.2014 2000,00 грн., 30.09.2014 3500,00 грн., 11.08.2014 1500,00 грн., 19.08.2014 - 3500,00 грн.) (т. 1 а.с. 115-120), при цьому з 08.02.2014 по 22.06.2014 року ОСОБА_1 не здійснювала погашення кредиту, в матеріалах справи відсутні повідомлення останньої щодо причин невиконання кредитних зобов`язань за Договором.

Зарахування позивачем на рахунок відповідача кредитний коштів у сумі 99900,00 грн. на виконання умов Договору, а також наявність сум заборгованості за неналежне виконання останньою взятих на себе кредитних зобов`язань за Договором підтверджується Виписками по особовим рахункам ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (т. 1 а.с. 11-12, 216-266, т. 2 а.с. 237-238, 239-240, 241, т. 3 а.с. 1-107), а також меморіальним ордером № 63472386 від 29.08.2013 року про зарахування на банківський рахунок № НОМЕР_8 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , грошових коштів у сумі 99900,грн. (т. 2 а.с. 242), та Рухом коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 29.08.2013 по 29.07.2019 року (т. 2 а.с. 243-251).

07.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до позивача з Пропозицією щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 69#8 від 29.08.2013 року. (т. 1 а.с. 156-157) Також 19.07.2018 року відповідач зверталась до Банку щодо не застосування штрафних санкцій та зміну черговості погашення кредитних зобов`язань. (т. 2 а.с. 61)

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 2140/2141-19 від 10.07.2019 року, наданий Банком розрахунок заборгованості позичальника перед Банком умовам Кредитного договору № 69#8 від 29.08.2013 року та розрахунковим документам документально підтверджується у розмірі заборгованості по сплаті тіла кредиту в сумі 96481,18 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом документально підтверджується в наступних розмірах: з урахуванням ставки 33% річних в сумі 86557,71 грн., з урахуванням ставки 35% річних - в сумі 91531,85 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті пені за прострочення сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитом (в межах 6-місячного строку нарахування пені) документально підтверджується на загальну суму 9836,27 грн. (сума пені за прострочення сплати тіла кредиту - 9555,67 грн., сума пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 280,60 грн.); в межах річного строку позовної давності - на загальну суму 19826,41 грн. (сума пені за прострочення сплати тіла кредиту - 19256,51 грн., сума пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 569,90 грн. Розрахунок заборгованості Банку проведений не у відповідності до вимог чинного законодавства у банківській сфері. (т. 2 а.с. 141-164)

Згідно з Висновками експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи № 3415/3416/3521-20 від 17.12.2021 року, наданий Банком розрахунок заборгованості позичальника умовам Кредитного договору № 69#8 від 29.08.2013 року та розрахунковим документам документально підтверджується у розмірі заборгованості по сплаті тіла кредиту, у сумі 96481,18 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом документально підтверджується в наступних розмірах: з урахуванням ставки 33% річних в сумі 99260,89 грн., з урахуванням ставки 35% річних - в сумі 104235,03 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті пені за прострочення сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитом в межах 6-місячного строку нарахування пені складає: якщо ставка процентів змінилась з 33 % на 35 % - 9836,27 грн. (сума пені за прострочення сплати тіла кредиту - 9555,67 грн., сума пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 280,60 грн.); якщо ставка процентів не змінилась та складала 33 % - 9822,59 грн. (сума пені за прострочення сплати тіла кредиту - 9555,67 грн., сума пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 266,92 грн.). Розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті пені за період в межах річного строку позовної давності складає: 1) якщо ставка змінилась з 33% до 35% - 19826,41 грн. (сума пені за прострочення сплати тіла кредиту - 19256,51 грн., сума пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 569,90 грн.); 2) якщо ставка процетів не змінилась та складала 33% - 19796,56 грн. (сума пені за прострочення сплати тіла кредиту - 19256,51 грн., сума пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 540,05 грн.). (т. 3 а.с. 172-194)

На підставі п. 1.3 Статуту АТ «Сбербанк», затвердженим Рішенням єдиного акціонера (№9 від 15.11.2021 року), погодженим Національним банком України 22.11.2021 року, Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» (далі АТ «МРБ») є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Сбербанк», ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Дочірній банк Сбербанку росії» та ін. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 131 від 25.02.2022 року розпочато процедуру ліквідації у АТ «МРБ», призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «МРБ» Луньо І.В. (т. 3 а.с. 198-199, 200).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (який діяв на момент виникнення оспорюваних правовідносин) (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 6 ст. 11 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509).

У відповідності із ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (надалі - Закон № 996-XIV) визначені правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

У відповідності до п. 3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 №168, чинних на момент виникнення оспорюваних правовідносин, банки зобов`язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити ї в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором.

Відповідно до «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2003 № 254, чинних на момент виникнення оспорюваних правовідносин, первинними документами для відображення безготівкового руху грошових коштів є платіжні доручення. Виписки банку виконують функції регістрів бухгалтерського обліку та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Таким чином, укладення ОСОБА_1 з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку росії» Кредитного договору № 69#8 від 29.08.2013 року, за умовами якого відповідачем було отримано кредитні кошти в сумі 99900,00 грн. документально підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, Кредитним договором № 69#8 від 29.08.2013, який містить підпис ОСОБА_1 (т. 1 a.c. 4-7, 205-208), заявою ОСОБА_1 про відкриття та обслуговування Рахунків в рамках Пакету продуктів і послуг № 773726 (т. 1, а.с. 203, 204), заявою ОСОБА_1 про надання грошових коштів у сумі 99900,00 грн. на поточний рахунок в АТ «Сбербанк росії» № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я останньої (т. 1 а.с. 202), копіями квитанцій про здійснення відповідачем на рахунок позивача періодичних платежів з метою виконання кредитних зобов`язань за Договором (т. 1 а.с. 115-120), випискою по особовим рахункам, відкритим на ім`я ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 11-12, 216-266, т. 2 а.с. 237-238, 239-240, 241, т. 3 а.с. 1-107), меморіальним ордером № 63472386 від 29.08.2013 року про зарахування на банківський рахунок № НОМЕР_8 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , грошових коштів у сумі 99900,грн. (т. 2 а.с. 242), Рухом коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 29.08.2013 по 29.07.2019 року (т. 2 а.с. 243-251), а також копією Пропозиції ОСОБА_1 до Банку щодо реструктуризації заборгованості за Кредитним договором № 69#8 від 29.08.2013 року (т. 2 а.с. 61). Отже, умови Кредитного договору № 69#8 від 29.08.2013 є узгодженими сторонами та підлягають виконанню.

Як встановлено судом, відповідач не заперечує проти основної суми заборгованості за вказаним Кредитними договором від 29.08.2013 року в розмірі 96481,18 грн. Отже, враховуючи вимоги закону про обов`язок останньої щодо належного виконання взятого на себе кредитного зобов`язання та повернення боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 69#8 від 29.08.2013 року, суд виходить із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно п. 1 2. Кредитного договору тип процентної ставки, що застосовується за цим договором: фіксована процентна ставка, розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом складає 33% річних.

У п. 6.9 договору зазначено, що у випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань, передбачених в п.2.5. Цього договору (щодо страхування життя, та працездатності), сторони погодили, що починаючи з першого календарного числа місяця, наступного за місяцем, в якому позичальником було порушено( не виконано/ неналежно виконано) будь-яке з зобов`язань, передбачених вп.2.5 цього договору, процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 35% річних. Зазначеним пунктом позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між сторонами цього договору.

Пунктом 2.5 визначено, що позичальник повинен застрахувати свої життя, здоров`я та працездатність в страховій компанії, яка повірена банком та відповідає вимогам Банку, на користь та на погоджених з банком умовах на строк до 28.08.2018 року. (т. 1 а.с. 205)

В матеріалах справи наявний Договір страхування № 322242165 від 29.08.2013 року, укладеного між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та відповідачем ОСОБА_1 , позивач за вказаним договором значиться вигодонабувачем (т.1 а.с. 55-58, 59, т. 2 а.с. 62-68, 69). Відповідно до п. 14.2.2 страхувальник зобов`язаний вносити страхову премію в розмірах і в строки передбачені договором, зазначеного в додатку №1 до вказаного Договору, однак в матеріалах справи наявне лише платіжне доручення по сплаті першого періоду страхування з 29.08.2013 по 28.08.2014 р., на суму 499,50 грн. (т. 1 а.с. 59).

Таким чином, судом встановлено, що позичальник не виконує своє зобов`язання, передбачене п.2.5 кредитного договору щодо страхування, страхові платежі за період з 29.08.2014 року не здійснені.

Кредитним договором передбачено фіксовану процентну ставку, розмір якої визначено в п.1.2 та п.6.9 кредитного Договору. Тобто, встановлення процентної ставки в розмірі 35% річних не є односторонньою зміною процентної ставки, а є ставкою, яка погоджена сторонами в кредитному договорі, зокрема у п.6.9. Договору.

Оскільки, позичальник не виконує своє зобов`язання, передбачене п.2.5 кредитного договору, позивачем правомірно, відповідно до умов договору, нараховано відсотки, виходячи з розміру 35 % річних.

Відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання вимог Кредитного договору та відсутності заборгованості перед Банком.

Отже, суд, беручи до уваги надані сторонами докази у справі, вважає за можливе прийняти висновки експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи та додаткової судово-економічної експертизи щодо розрахунку заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом з урахуванням ставки 35% річних в сумі 104235,03 грн., оскільки вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.

Однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача проценти за користування кредитом у розмірі 103849,43 грн., що не виходить за межі позовних вимог.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються.

Пунктами 10.1 Кредитного договору № 69#8 від 29.08.2013 року передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором, позичальник зобов`язаний сплачувати у відповідності до вимог чинного законодавства України пеню у розмірі 0,2 відсотка від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим Договором. (т. 1 а.с. 4-6, 205-207)

Також відповідачкою заявлено про застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру пені внаслідок наявності у останньої обставин, що мають істотне значення.

При цьому слід враховувати, що правила ст. 551 ЦК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Отже, суд, з урахуванням вказаного, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги у цій частині, а саме стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати тіла кредиту на суму 9555,67 грн. та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом на суму 280,60 грн. Розрахунок пені, яка підлягає стягненню за Кредитним договором від 29.08.2013 року, наведений у Висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи № 3415/3416/3521-20 від 17.12.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. заборгованість за кредитним договором № 69#8 від 29.08.2013 року у розмірі 210166,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 96481,18 грн., процентів за користування кредитом - 103849,43 грн., суму пені за прострочення сплати тіла кредиту - 9555,67 грн. та суми пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 280,60 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3152,51 гривень.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 509, 525, 526, 230, 538, 539, 626, 628, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича заборгованість за кредитним договором № 69#8 від 29.08.2013 року у розмірі 210166,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 96 481,18 грн., процентів за користування кредитом - 103 849,43 грн., суму пені за прострочення сплати тіла кредиту - 9 555,67 грн. та суми пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 280,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича судовий збір у розмірі 3152,51 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича, , адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 02 серпня 2023 року.

Суддя: О. Н. Борис