ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року

м.Черкаст

Справа № 712/2931/21
Провадження № 22-ц/821/894/23
категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.,

секретаря - Мунтян К.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування, у складі судді Пироженка С.А.,

в с т а н о в и в :

17 березня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулась до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Грушевського та бул. Шевченка в м. Черкаси за участю транспортних засобів Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2020 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вказаного ДТП.

Відповідальність водія Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6673328 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

08 жовтня 2020 року позивачем було направлено до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування, документи.

23 грудня 2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було здійснено перерахування страхового відшкодування в розмірі 44 810 грн, що підтверджується випискою № DI3LEKN61TTS8B7M від 29 грудня 2020 року.

Вказує, що в результаті незгоди із рішенням ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», нею 13 січня 2021 року було направлено скаргу на необґрунтоване заниження страховиком розміру належного страхового відшкодування.

Відповідно до листа-відповіді № 14-0004/12889 від 17 лютого 2021 року, наданого Національним банком України, повідомлено про наявність в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» висновків автотоварознавчих досліджень від 20.10.2020, складеного СОД ТОВ «СОС Сервіс Україна», та від 16.11.2020, складеного судовим експертом Урусовим С.В. Відповідно до даних звітів страховиком нараховане страхове відшкодування в розмірі 44 810 грн.

Разом з цим, для з`ясування нанесеної їй матеріальної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження № 205 від 30 листопада 2020 року, складене судовим експертом Березовським А.А. Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлювального ремонту в розмірі 294 943 грн 71 коп. перевищує ринкову вартість досліджуваного транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 127 351 грн.

В результаті довготривалих переговорів із ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», співробітниками останньої їй було надано зобов`язуючу пропозицію щодо визначення вартості майна в пошкодженому стані, яка була надана раніше ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА».

В даній пропозиції покупець зобов`язався придбати транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані за суму 58 000 грн.

Отже, розмір належного позивачу страхового відшкодування становить 69 351 грн (127 351 грн - 58 000 грн). Так як страховиком було сплачено лише частину страхового відшкодування, розмір доплати складає 24 541 грн (69 351 грн 44 810 грн).

Вказує, що за проведення автотоварознавчого дослідження було сплачено 2 600 грн, які підлягають до відшкодовання відповідачем ОСОБА_2 .

Крім того, позивачем нараховані штрафні санкції за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 23 грудня 2020 року по 03 березня 2021 року в сумі 837 грн 52 коп., з яких: пеня за прострочення заборгованості 379 грн 49 коп.; сума інфляційного збільшення боргу 319 грн 03 коп. та три проценти річних від просточеної суми 139 грн, які підлягають стягненню з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Крім того, діями ОСОБА_2 позивачу була завдана моральна шкода, яку позивач оцінила у 20 000 грн.

На підставі наведеного, позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 залишок страхового відшкодування, згідно полісу № АО/6673328, в розмірі 24 541 грн; стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, пеню, суму інфляційного збільшення боргу та три проценти річних від простроченої суми - 837,52 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість поведення незалежного автотоварознавчого дослідження 2 600 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витртати у розмірі 3 000 грн та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

12 жовтня 2022 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну та зменшення позовних вимог, в якій просила суд зменшити раніше визначену позовну вимогу в частині стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ» на користь ОСОБА_1 із 24 541 грн до 20 087,50 грн; зменшити пропорційно до суми боргу, позовну вимогу в частині стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ» на користь ОСОБА_1 , пені, суми інфляційного збільшення боргу та 3% річних; стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в солідарній частині, в розмірі 9 100 грн; стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ» на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати, в солідарній частині, витрачені на отримання консультації та підготування позовної заяви 1 500 грн та стягнути з з ПрАТ «СК «ПЗУ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи, в солідарній частині, а саме 507,60 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2023 року стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 залишок страхового відшкодування в сумі 20 087 грн 50 коп., штрафні нарахування в сумі 1 042 грн 29 коп., моральну шкоду в сумі 9 100 грн, витрати на юридичну допомогу в сумі 1 500 грн та витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1 015 грн 20 коп., а всього 32 744 грн 99 коп.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що суд погодився із правомірністю вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в сумі 20 087 грн 50 коп, що в свою чергу жодним чином не спростовано відповідачем, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок з урахуванням зменшених позовних вимог, за період з 23 грудня 2020 року по 03 березня 2021 року, дійшов виснову, що сума інфляційного збільшення боргу складає 464 грн 62 коп., 3% річних від простроченої суми 115 грн 53 коп., пеня за прострочення сплати заборгованості 462 грн 14 коп., а всього 1 042 грн 29 коп., що також підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення.

Задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала душевних страждань, повязаних з пошкодженням майна, а також, враховувавши характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, дійшов висновку про стягнення моральної шкоди з заявленому розмірі в сумі 9 100 грн.

Також суд дійшов висновку, що до стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягають витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 1 015 грн 20 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», посилаючись на те, що при виснесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції грубо порушено норми матеріального права, обставини, що мають істотне значення для справи не доведені, які суд вважав встановлені, висновки суду не відповідають обставинам справи, просило суд скасувати заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2023 року в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 9 100 грн, в решті задоволених вимог позивача оскаржуване рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано ст. 26-1 Закону україни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою, зокрема, страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав укодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмір 5 % страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.

Позивач, обгрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, не посилався як на підставу своїх вимог на ушкодження здоров`я під час ДТП, як і не зазначав про завдання моральної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу. Позивач зазначив, що моральна шкода завдана невиплатою страхового відшкодування.

Звертає увагу апеляційного суду, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, не звернув уваги на те, що між сторонами існували позадоговірні правовідносини, які врегульовані спеціальним законом Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким чітко врегульований порядок відшкодування моральної шкоди.

Вказує, що матеріалами справи не встановлено отримання позивачем будь-якого ушкодження здоров`я в результаті ДТП, яке сталося 06.10.2020 за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 та Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , тому суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимогу позивач про стягнення такої шкоди із страховика.

Суд не дослідив чи мали такі дії, рішення страховика негативний вплив на позивача. Не зазначено, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань саме з боку страховика, оскільки страховик не є завдавачем шкоди. Також не доведено причинно-наслідоковий зв`язок між діяннями ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та моральними стражданнями, який підтверджує, що ці страждання були викликані саме протиправними діяннями ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Звертає увагу, що відповідно до чинного законодавства України, страхова компанія проводить виплату страхового відшкодування, а не матеріальної або моральної шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 04 липня 2023 року, представник за довіреністю ОСОБА_1 ОСОБА_4 , вважаючи заперечення скаржника не заслуговують на увагу суду, оскільки саме такий підхід, про який зазначив останній призведе до невірного застосування норм матеріального та процесуального права, оскільки застосвування п. 26.4 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можливе лише при розгляді позовної заяви про стягнення моральної шкоди з страховика за шкоду заподіяну здоров`ю, просив апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» залишити без задоволення, а заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2023 року - залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що 06 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна на перехресті вул. Грушевського та бул. Шевченка в м. Черкаси за участю транспортних засобів Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний ОСОБА_1 автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2020 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вказаного ДТП.

Відповідальність водія Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6673328 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

08 жовтня 2020 року позивачем було направлено до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування, документи.

23 грудня 2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було здійснено перерахування страхового відшкодування в розмірі 44 810 грн, що підтверджується випискою № DI3LEKN61TTS8B7M від 29 грудня 2020 року. В результаті незгоди із рішенням ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», 13 січня 2021 року позивачем було направлено скаргу на необґрунтоване заниження страховиком розміру належного страхового відшкодування.

Відповідно до листа-відповіді № 14-0004/12889 від 17 лютого 2021 року, наданого Національним банком України ОСОБА_1 , повідомлено, про наявність в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» висновків автотоварознавчих досліджень від 20.10.2020, складеного СОД ТОВ «СОС Сервіс Україна» та від 16.11.2020, складеного судовим експертом Урусовим С.В. Відповідно до даних звітів страховиком нараховане страхове відшкодування в розмірі 44 810 грн. Страховиком здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 44 810 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 50323 від 23.12.2020, на реквізити вказані у заяві на виплату страхового відшкодування. Додатково, страховик листом № 7270-31 від 24.12.2020 повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування із наданням аргументів прийнятого рішення та порядком розрахунку страхового відшкодування. Крім того, ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи іншою особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 205 від 30 листопада 2020 року, складеного судовим експертом Березовським А.А., вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП 06.10.2020 складає 127 351 грн.

В результаті переговорів із ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», співробітниками останньої ОСОБА_1 було наданої зобов`язуючу пропозицію щодо визначення вартості майна в пошкодженому стані, яка була надана раніше ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА».

В даній пропозиції покупець зобов`язався придбати транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані за суму 58 000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2021 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/13997-АВ від 18.01.2022, ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди становили 122 897 грн 50 коп.; розмір величини коефіцієнту фізичного зносу складників становить 70 %; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 124 577 грн 91 коп.; вартість матеріального збитку, завданого власникові пошкодженого автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , дорівнює його ринковій вартості та становить 122 897 грн 50 коп.

У відповіднсті до мирової угоди від 21.04.2021, з метою врегулювання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останні дійшли згоди, що загальний розмір шкоди заподіяної ОСОБА_2 ОСОБА_1 внаслідо ДТП визначений в 15 000 грн, які на момент підписання цієї мирової угоди сплачені ОСОБА_2 ОСОБА_1 , з яких 2 600 грн вартість незалежного автотоварознавчого дослідження, 1 500 грн витрати на оплату послуг ФОП ОСОБА_5 , 10 900 грн моральна шкода.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення моральної шкоди, а тому рішення суду першої в іншій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Задовольючи вимоги позивачки в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд дійшов висновку, що внаслідок ДТП позивач зазнала душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна та, врахувавши характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життевих стосунках позивача, виходячи з із засад розумності, виваженості, справедливості, стягнув з страховика на її користь 9 100 грн у відшкодування завданої моральної шкоди.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Виходячи з положень ст. ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд, який розглядає справу, повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає такими, що суперечать положенням ст. 23 ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 даної Постанови також роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно зі ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що у страховика виникає обов`язок відшкодувати моральну шкоду, передбачену ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» лише у разі проведення потерпілому страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі поданої ним заяви, та у розмірі 5 % саме від такої страхової виплати, а не від ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю. У разі не проведення страховиком потерпілому страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, в такого страховика не виникає обв`язку щодо відшкодування моральної шкоди, передбаченої положеннями ст. 26-1 приведеного Закону.

Близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року усправі № 553/3281/14-ц (провадження № 61-13806св18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17 провадження № 14-95цс20) звертає увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений ст. 26-1 та п. 27.3 ст. 27 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що з метою врегулювання спору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , останні 21.04.2021 уклали мирову угоду в якій дійшли згоди, що загальний розмір шкоди заподіяної ОСОБА_2 ОСОБА_1 внаслідок ДТП визначений в 15 000 грн, які на момент підписання цієї мирової угоди сплачені ОСОБА_2 ОСОБА_1 , з яких 2 600 грн вартість незалежного автотоварознавчого дослідження, 1 500 грн витрати на оплату послуг ФОП ОСОБА_5 , 10 900 грн моральна шкода.

Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині солідарного стягнення моральної шкоди з відповідачів при зверненні до суду, позивач посилалась виключно на ст. 23 ЦК України.

Обгрунтовуючи змінені 12.10.22 позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 посилалася на ч. 1 ст. 23 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України та на те, що їй як власнику пошкодженого автомобіля було спричинену моральну шкоду, яка полагає у глибоких душевниих стражданнях з приводу незаконних дій зі сторони ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», безпідставного заниження та не своєчасної виплати належного позивачу страхового відшокдування; даний атомобіль був необхідний позивачеві для можливості проходження систематичних обстежень та лікувань. Вказані дії страховика потягли за собою постійне безсоння, погіршення самопочуття та стану здоров`я.

Тобто в мотивування завданої моральної шкоди, позивач вказувала, зокрема на те, що у неї погіршився стан здоров`я через неправомірні дії ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

За наслідками апеляційного перегляду судом встановлено, що в результаті ДТП, яке мало місце 06.10.2020 на перехресті вул. Грушевського та бул. Шевченка в м. Черкаси за участю транспортних засобів Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , було пошкоджено належний позивачу автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску.

08.10.2020 позивачем до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування документи за якими, 23.12.2020 в межах строку визначеного законодавством, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було здійснено перерахування страхового відшкодування, визначеного на підставі висновків автотоварознавчих досліджень, в розмірі 44 810 грн, що визнається сторонами. Листом № 7270-31 від 24.12.2020 страховик повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування із наданням аргументів прийнятого рішення та порядком розрахунку страхового відшкодування.

ОСОБА_1 , відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування у судовому порядку не оскаржувала.

Водночас непогодившись з розміром визначеного страховиком страхового відшкодування, ОСОБА_1 17.03.2021 звернулась до суду з даним позовом в якому просила стягнути з страховика залишок страхового відшкодування в розмірі 24 541 грн (спірне відшкодування), пеню, 3 % річних та з страховика та ОСОБА_2 моральну шкоду в солідарному порядку в розмірі 20 000 грн.

Під час розгляду справи в суді між позивачем та відповідачем ОСОБА_2

21.04.2021, з метою врегулювання спору, було укладено мирову угоду за якою ОСОБА_2 , як особа яку визнано винною у ДТП, відшкодувала ОСОБА_1 , зокрема моральну шкоду в розмірі 10 900 грн.

Оскаржуваним заочним рішенням на користь позивача з страховика стягнуто залишок страхового відшкодування, згідно заяви позивача про зміну та зменшення позовних вимог, у розмірі 20 087,50 грн та штрафні нарахування у розмірі 1 015,20 грн. Також стягнуто моральну шкоду в розмірі 9 100 грн, оскільки суд дійшов висновку, що позивач внаслідок ДТП зазнала душевних страждань пов`язаних з пошкодженням майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з підстав наведених у судовому рішенні, оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження неправомірних дій з боку ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відносно позивача, а моральну шкоду заподіяну внаслідок пошкодження майна було відшкодовано ОСОБА_2 , як особа яку визнано винною у ДТП в розмірі 10 900 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати в оскаржуваній частині і в цій частині постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, в іншій частині рішення суду судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2023 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення моральної шкоди відмовити.

В іншій частині заочне рішення суду не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 серня 2023 року

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак