ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/45/23 Головуючий суддя І інстанції Янцовська Т. М.
Провадження № 22-ц/818/768/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Маміної О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Андренко Вячеслава Юрійовича на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.03.2016 року було ухвалено рішення, яким з нього було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, та не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Зазначив, що наразі матеріальне становище позивача погіршилось у зв`язку з тим, що з 2019 року він офіційно перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , яка тимчасово не працює, з якою він має спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також перебуває на його утриманні. Крім того, позивач сплачує кошти за навчання в університеті доньки від першого шлюбу його дружини ОСОБА_7 .

Вважав, що зменшення розміру аліментів на утримання його дітей не суперечитиме їх інтересах та вимогам законодавства, оскільки мінімальний розмір аліментів складатиме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 -адвокат Андренко Вячеслав Юрійович подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду необґрунтоване, незаконне, ухвалене без достатніх правових підстав, з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права, без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зауважує, що належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його матеріального стану, а перебування на його утриманні ще однієї дитини, тимчасово непрацюючої дружини та її повнолітньої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів. Підставою для звернення до суду з позовом позивач вказує на погіршення матеріального становища. З 07.10.2016 року він офіційно перебуває в другому шлюбі з ОСОБА_5 , яку було звільнено з роботи, на його утриманні заходиться ще одна дитина - син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька від першого шлюбу дружини ОСОБА_7 , за яку позивач сплачує кошти за навчання в Національному університеті цивільного захисту України.

Звертає увагу суду, що дані твердження позивача є безпідставними та спростовуються наступним. Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі 546/1478/16-ц від 02.03.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 33 % з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина - ОСОБА_3 , та доньки - ОСОБА_4 , починаючи з 01.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти за рішенням суду стягуються за місцем служби ОСОБА_2 в ГУ Національної гвардії України, частина 3005. Відповідно до даних про зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 , в якості аліментів, за останній рік, аліменти В/Ч НОМЕР_1 перераховувались в таких розмірах: Січень 2022 року - 2893,89 грн., лютий 2022 року - 4560,02 грн., березень 2022 року - 5406,77 грн., квітень 2022 року - 5381,77 грн., травень 2022 року - 5381,77 грн., червень 2022 року - 5460,79 грн., липень 2022 року - 5495,00 грн., серпень 2022 року - 5815,38 грн., вересень 2022 року - 5675,63 грн., жовтень 2022 року - 5675,63 грн., листопад 2022 року - 16238,64 грн.* грудень 2022 року - 10866,07 грн. Враховуючи на те, що аліменти стягуються з позивача в розмірі 33 % усіх видів заробітку, наведене свідчить про збільшення доходів позивача, а тому й про покращення матеріального становища.

Щодо доводів скарги про те, що перебування на забезпеченні позивача доньки від першого шлюбу ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та сплати позивачем коштів за її навчання, що на думку позивача погіршує його матеріальне становище, зазначає, що дані доводи позивача є хибними та спростовуються доданими позивачем в якості доказів документами. До позовної заяви позивачем додано копію квитанції 0.0..1 від 23.08.2022 року про сплату за навчання студента ОСОБА_7 , 4 курс, спеціальність Психологія, форма навчання ОСОБА_8 . З інформації яка зазначена в даному документі відправником (платником) коштів є ОСОБА_7 , одержувачем Національний університет цивільного захисту України. Дане свідчить про те, що за своє навчання у Національному університеті цивільного захисту України ОСОБА_7 сплачує особисто з власного рахунку. Жодного відношення до оплати навчання ОСОБА_7 позивач не має, вона є повнолітньою, та не є донькою позивача, і у останнього відсутній обов`язок на утримання сторонньої дитини. Належних доказів оплати за ОСОБА_7 позивачем коштів за навчання до позовної заяви не додано.

Щодо посилань позивача на те, що його друга дружина ОСОБА_5 на теперішній час тимчасово не працює, що на думку позивача свідчить про погіршення матеріального становища, апелянт зазначає, що ОСОБА_5 не є непрацездатною особою, не потребує постійного догляду а утримання, тимчасова втрата місця роботи останньої не може свідчити про погіршення майнового стану платника аліментів. Також зазначив, що посилання позивача на те, що на його утриманні знаходиться ще одна дитина - син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 також не може свідчити про погіршення матеріального становища позивача. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . З моменту народження по теперішній час перебуває на утриманні позивача.

Вказує, що аліменти за рішенням суду на утримання сина - ОСОБА_3 , та доньки - ОСОБА_4 зтягуються з 2016 року. Тобто з моменту народження ОСОБА_6 до моменту звернення позивача до суду минуло більш ніж три роки. Однак позивачем не зазначено та не підтверджено будь якими доказами, що з моменту народження дитини його матеріальний стан суттєво погіршився. Само по собі знаходження на його утриманні дитини не може свідчити про погіршення матеріального становища.

Зауважує, що судом першої інстанції викладені обставини не враховано, в порушення вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК судом не застосовані також аналогічні за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61- 9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) та від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21).

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 -адвокат Зачепіло О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Вказав, що з 2019 року позивач знаходиться у іншому шлюбі з ОСОБА_5 , та має на утриманні ще одну дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,його дружина ОСОБА_5 не працює, оскільки втратила роботу у зв`язку зі скороченням штату та перебуває на утриманні позивача.

Щодо сплати за навчання, то зазначення у квитанції ОСОБА_7 , не є доказом того, що вона сама здійснювала платежі, оскільки у квитанції зазначається особа, яка навчається.

Вважає твердження представника відповідача про те, що покращився його матеріальний стан хибними, оскільки надбавки та премії, які входять до заробітної плати мають не систематичний характер.

Зауважує, що зменшення розміру аліментів не суперечить інтересам дітей та чинному законодавству, оскільки при цьому мінімальний їх розмір складатиме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями частини 4 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч.ч. 4-6 ст.19, ст.ст.274, 353, 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позов був заявлений з тих підстав, що у платника аліментів змінився сімейний стан, та погіршився його матеріальний стан, який не дозволяє йому сплачувати присуджені судом аліменти.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 Сімейного Кодексу України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що народження у позивача ще однієї дитини, яка перебуває на його утриманні є обставиною, що має істотне значення і є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виходячи з цього, суд вбачає зміну матеріального стану у позивача-платника аліментів, а тому вважав, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки наведені у скарзі доводи знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.02.2016 року у справі № 646/492/16-ц (а.с. 15).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.03.2016 року у справі № 646/1478/16-ц з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти у розмірі 33 % з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 40/05/11-313 від 15.12.2022 року, за рапортом ОСОБА_2 з нього в добровільному порядку утримуються аліменти у розмірі 1 / 3 заробітку на місяць на користь ОСОБА_1 (а.с. 8).

07.10.2016 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_9 , після чого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 11).

Батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 12).

З копії трудової книжки НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 з 31.07.2022 року звільнена з посади друкарки в Посольстві Держави Ізраїль в Україні за скороченням штату (а.с. 19-20). Аналогічна інформація зазначена у наказі № 17-к від 19.07.2022 року, виданому Другим секретарем Посольства Держави Ізраїль в Україні (а.с. 18).

30.08.2019 року ОСОБА_5 уклала договір № 934/19 про надання освітніх послуг для ОСОБА_7 з Національним університетом цивільного захисту України. Згідно з копією вищевказаного договору, вартість навчання за 4 курси складає 48000,00 грн. (а.с. 17).

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У матеріалах справи відсутні належні і допустимі письмові докази щодо розміру доходу позивача після зміни його сімейного стану, всупереч вказаних вимог цивільного процесуального права позивач не надав до суду розрахунків про те, що внаслідок зміни його сімейного стану погіршився його майновий стан.

За правилом ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідачем в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, що загальний розмір стягнутих з нього аліментних зобов`язань перевищує 50 % його місячного доходу.

У відзиві представник позивача не заперечував доводи скарги про те, що розмір аліментів, які за рішенням суду сплачуються за місцем служби позивача, які на день звернення до суду складали 2893,89 грн. з лютого 2022 року значного збільшились до суми приблизно 5000 грн., а за листопад та грудень 2022 року становили 16238,64 та 10866,07 грн., тобто щомісячний дохід позивача протягом розгляду справи в суді першої інстанції постійно та значно збільшувався, а тому доводи позову та наведені з цього приводу висновки суду про наявність передбачених у ч. 1 ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру присуджених для сплати позивачем аліментів належним чином не обґрунтовані

Отже, оскільки враховуючи вищевикладене, позивач не довів належними та допустимими доказами зміни сімейного стану, що він не спроможний сплачувати призначений судоми розмір аліментів у задоволенні позову слід відмовити, за його недоведеності. Суд першої інстанції не встановив, що внаслідок зміни у сімейному стані погіршився матеріальний стан платника аліментів-позивача у справі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19 (провадження № 61-14523св21).

З огляду на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини по справі, що призвело до порушення норм матеріального права та невірно застосовано норми процесуального права, доводи скарги спростовують висновки суду, то на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду, та відмовляє у задоволенні позовних вимог, за недоведеності.

Позивач відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення (а.с.10).

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України ОСОБА_1 має право на компенсацію суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, в розмірі 1488,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Андренко Вячеслава Юрійовича задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2023 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів- відмовити, за недоведенсітю.

Компенсувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1488 (тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 01 серпня 2023 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

О.В.Маміна.