Справа № 442/4617/23
Провадження № 4-с/442/17/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі матеріали скарги стягувача: Компанія MONTMONTAZA Energetika d.o.o. правонаступник Компанія MONTMONTAZA-INZENJERING d.o.o., боржник: Публічне акціонерне товариство «Нафтопереробний комплекс Галичина», виконавець: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович на дії приватного виконавця, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся в суд із скаргою, в якій просить: скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 20.06.2023 у виконавчому провадженні № 71752405 про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування зазначеної скарги посилається на те, що 11.11.1994 року було укладено контракт між фірмою «Монтмонтажа-Інженірінг ТО В» та ВАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» на будівництво Дрогобицького нафтопереробного заводу. За наслідками виконання зазначеного вище контракту перед фірмою «Монтмонтажа-Інженірінг ГОВ» виникла, заборгованість ВАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина». 06.07.2007 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчий лист №2-2465/200 та відкрито виконавче провадження.

05.05.2023 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецькому Ігорю Мироновичу було надіслано заяву про примусове виконання рішення разом із дублікатом виконавчого листа. 06.06.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем відкрито провадження за дублікатом виконавчого листа №2-2465-2006 від 23.01.2023 року, виданим Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, ВП №71752405.

Однак, Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області постановив ухвалу від 06.06.2023 року у справі №442/824/22, якою витребував у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького. І.М. виконавчий лист №2-2465-2006 виданий, 23 січня 2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Разом з тим, 12.06.2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області постановлено практично ідентичну ухвалу від 06.06.2023, якою витребував у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. виконавчий лист №2-2465-2.006 виданий 23 січня 2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича повернути зазначений виконавчий документ без виконання на вимогу суду.

14.06.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем, у межах виконавчого провадження № 71752405 винесено постанову від 14.06.2023 про повернення виконавчого документу стягувану.

20.06.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Біленьким Ігорем Мироновичем, у межах виконавчого провадження №71752405 винесено постанову від 20.06.2023 про скасування процесуального документу, якою посановлено скасувати документ «Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу» від 14.06.2023 що видав Білецький І.М.

20.06.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Біленьким Ігорем Мироновичем у межах виконавчого провадження №71752405 винесено постанову від 20.06.2023 про закінчення виконавчого провадження, якою постановив виконавче провадження №71752405 закінчити.

Скаржник не погоджуючись із вищезазначеною постановою приватного виконавця подав відповідну скаргу на дії приватного виконавця до суду.

Представник скаржника адвокат Овдієнко В.С. доводи скарги підтримала, просить таку задоволити.

Приватний виконавець Білецький І.М., в судове засідання не з`явився.

Представник ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» - Воробець С.І. заперечив, щодо задоволення скарги покликаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Статтею 2 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

В ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження»: Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст.5 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Стаття 3 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», гласить, що: Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 у справі № 442/824/22 було видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-2466-2006 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федеральної економічної палати від 15.09.2004.

05.05.2023 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича надіслано заяву про примусове виконання рішення із дублікатом виконавчого листа.

08.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем відкрито провадження за дублікатом виконавчого листа № 2-2465-2006 від 23.01.2023, виданим Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, ВП № 71752405.

06.06.2023, Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області постановив ухвалу у справі № 442/824/22 (провадж. № 6/442/39/2023), якою витребував у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. виконавчий лист № 2-2465-2006 виданий 23.01.2023 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

12.06.2023, Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області постановив ухвалу у справі № 442/824/22, якою витребував у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. виконавчий лист № 2-2465-2006 виданий 23.01.2023 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області та зобов`язав приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. повернути зазначений виконавчий документ без виконання на вимогу суду.

14.06.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М., у межах виконавчого провадження № 71752405 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

20.06.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М., у межах виконавчого провадження № 71752405, винесено постанову про скасування процесуального документу, якою постановив скасувати документ «Постанова про повернення виконавчого документу стягувану» від 14.06.2023, що видав ОСОБА_1 .

20.06.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М., у межах виконавчого провадження № 71752405 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою постановив виконавче провадження № 71752405 закінчити.

Згідно ст.. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Значення обов`язковості виконання рішення суду висловлено в правовій позиції Європейського суду з прав людини в Рішенні у справі "Деркач та Палек проти України" (Заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява №589498/00, п. 34). Аналогічний висновок міститься і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-11, c. 510, n.40).

Таким чином, беручи до уваги наведені вище вимоги законодавства та дослідивши матеріали, суд прийшов до переконання, що надмірний формалізм призводить до того, що ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.11.2006, якою надано дозвіл на примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федерації економічної палати від 15.09.2004 по даний час не виконана, що в свою чергу суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а тому скарга підставна та підлягає задоволенню.

На підстав викладеного та керуючись ст..ст.447, 450 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 20.06.2023 року у виконавчому провадженні № 71752405 про закінчення виконавчого провадження скасувати.

Повний текст ухвали виготовлено 27.07.2023 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Дрогобицький міськрайонний суд до Львівського апеляційного суду протягом 15 - ти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Крамар