ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Чернівці Справа № 727/1392/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2023 року, постановлену під головуванням судді Терещенка О.Є., -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання надати доступ до спільного майна багатоквартирного будинку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником нежитлових приміщень в будинку по АДРЕСА_1 . Співвласниками квартир у вказаному будинку є також відповідач та треті особи. Крім того, в будинку по АДРЕСА_1 розташовані підвальні приміщення, доступ до яких обмежений замком.

Вказує, що неодноразово звертався до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із проханням надати доступ до спірного приміщення підвалу, однак зазначене результату не дало, що і стало підставою звернення із вказаним позовом.

В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

ОСОБА_2 не погоджуючись з мотивами ухвали суду оскаржив її в апеляційному порядку. В обґрунтування скарги вказує, що формулювання судом підстав для залишення позову без розгляду не відповідає заяві позивача та не узгоджується з позицією відповідача щодо безпідставності позову.

Провадження №22-ц/822/677/23

Просить змінити оскаржувану ухвалу та замість слів «відповідачем було надано доступ до підвальних приміщень будинку по АДРЕСА_1 , а відтак відпав предмет спору» зазначити «доступ до підвальних приміщень будинку по АДРЕСА_1 є вільним, відтак потреба у поданні позову відпала».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які прийняли участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Мотивація ухвали побудована на тому, що згідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі №441/1609/19).

Таким чином, суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті, отже й досліджувати причини вчинення такої процесуальної дії.

За приписами ч.1 ст.260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

За обставинами цієї справи у відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 заперечував факт закриття приміщення підвалу на навісний замок та чинення перешкод у доступі до такого (а.с.65-66).

Згідно поданих заяв третіми особами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вбачається, що останні заперечували щодо вимог позивача та стверджували, що доступ до підвального приміщення вільний (а.с.131, 133).

Проте, як вбачається із заяви про залишення позовної заяви без розгляду, представник позивача вказав, що 03.07.2023 року він разом зі своїм довірителем прибув за адресою АДРЕСА_1 та пересвідчилися в тому, що наразі доступ до підвальних приміщень вказаного будинку є вільним, відтак потреба у поданні позову відпала, а також зазначив, що обмеженість доступу до підвалу не є видумкою, а відповідач зрозумів хибність своєї позиції та змінив свою поведінку (а.с.141-142).

Встановивши, що до початку розгляду справи по суті представник позивача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

При цьому, описова частина оскаржуваної ухвали складається з двох абзаців із зазначенням справи, що розглядається та короткого змісту клопотання поданого стороною позивача, а мотивувальна частина ухвали містить три абзаци, що включає в себе норму цивільно-процесуального закону та висновок суду про залишення позовної заяви без розгляду, проте не містить висновку суду щодо встановленої обставини про надання відповідачем доступу до спірного підвального приміщення, як стверджує апелянт.

Крім того, суду апеляційної інстанції вказує, що твердження позивача про те, що відповідач чинить перешкоди у доступі до спірного підвального приміщення по АДРЕСА_1 , так і заперечення відповідача щодо вимог позивача та ствердження, що доступ до спірного підвального приміщення вільний, мали були предметом доказування, підлягало доведенню та/або спростуванню за правилами доказування.

Доказування в цивільному процесі включає дві невід`ємні складові. З одного боку, це діяльність суду та учасників справи, врегульована процесуальним законодавством (процесуальна форма), з іншого пізнавальна (розумова) діяльність, що відповідає законам логіки. Тому доказуванням є діяльність, яка врегульована цивільним процесуальним законодавством і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін шляхом зазначення про докази, їх збирання, подання, дослідження та оцінки.

З пред`явленням позову на позивача покладався обов`язок довести обставини про те, що відповідач дійсно чинив перешкоди та закрив вхід до підвального приміщення. Про вказані обставини позивач повинен був надати докази, при цьому, відповідач мав зустрічний обов`язок довести ті обставини, які становлять основу його заперечень, тягар доказування позивача існує завжди, в свою чергу, відповідач обирає варіант захисту від активного заперечення до повного мовчання.

Проте, при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не встановлював вказаної в апеляційній скарзі обставини, а саме, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду стало «надання відповідачем доступу до підвальних приміщень», а тому і доводи апелянта з приводу зміни вказаного вище мотиву на «доступ до підвальних приміщень будинку по АДРЕСА_1 є вільним, відтак потреба у поданні позову відпала» є безпідставними, оскільки спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що суд першої інстанції без дослідження мотивів вчинення позивачем процесуальної дії дійшов правильного висновку про задоволення заяви сторони позивача про залишення позовної заяви без розгляду.

В силу ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2023року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Одинак О.О.

Половінкіна Н.Ю.