У Х В А Л А

про повторне залишення позову без руху

31.07.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування договору дарування житлового будинку, -

в с т а н о в и л а:

07.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та його скасування, в якому просить скасувати і визнати недійсним договір дарування № 149 від 10.05.2019, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колодій Ольгою Ярославівною, як нікчемний, заборонити використання даних і технічних величин з його технічного паспорта № 331 на 23.10.2013, складеного Городоцьким РБТІ. У позовній заяві позивач посилається на п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення його від сплати судового збору як учасника бойових дій.

Ухвалою судді від 08.12.2021 позов було залишено без руху у зв`язку з несплатою позивачем судового збору.

05.01.2022 позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 08.12.2021 про залишення позову без руху, яка була прийнята до розгляду Львівським апеляційним судом, ухвалою суду від 29.05.2023 було відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06.07.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 08.12.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування договору дарування будинку було закрито. Справа повернулася в Городоцький районний суд Львівської області 31.07.2023.

Проаналізувавши підстави заявленого позову, його предмет, а також підстави для звільнення від сплати судового збору, передбачені у ст.5 Закону України «Про судовий збір», приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_3 слід повторно залишити без руху з наступних підстав.

Пунктом 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема, статус ветеранів війни - учасників бойових дій, проте таке звільнення обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Вказана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.05.2020 у справі № 9901/70/20 (провадження № 11-128заі20).

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу визнання недійсним договору дарування житлового будинку (яке випливає фактично із спадкування), яке не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Наведене відповідає також висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень п.13 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

Згідно вимог абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Розмір судового збору за позовну вимогу немайнового характеру встановлений у ч.2 ст.4 вищевказаного Закону і становить 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн. у 2021 році). Оскільки у позовній заяві ОСОБА_1 об`єднано дві вимоги немайнового характеру, до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1816 грн..

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для їх усунення.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування договору дарування житлового будинку повторно залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ференц О.І.