справа № 489/631/23 провадження №2/489/850/23
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянова Наталя Валеріївна (далі - приватний нотаріус), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

встановив:

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з відповідними побутовими та господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними побутовими та господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 заповіту не залишила та позивач є єдиним спадкоємцем.

На момент смерті, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею останні вісім місяців до дня її смерті проживав позивач, хоча фактично був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Він доглядав за матір`ю до самої смерті, так як та була людиною хворою та потребувала стороннього догляду, а після її смерті вступив в управління спадковим будинком, почав робити в ньому ремонт та оселився разом із своєю родиною. Суперечок щодо володіння спадковим майном у позивача ні з ким не виникало.

У 2022 році позивач вирішив отримати свідоцтво про право власності на спадковий будинок, але нотаріус постановою від 08.02.2022 відмов у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючого документу, порекомендувавши звернутися до суду. При цьому, нотаріус не взяв до уваги довідку № 64/3від 01.02.2022, складену ОСББ «Вектор» на підставі акту про спільне проживання осіб на день смерті спадкодавця, якою підтверджується проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Посилаючись на неможливість оформлення спадкових прав в досудовому порядку позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.02.2023 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче провадження. цією ухвалою у приватного нотаріуса витребувано копію спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 26.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 25.07.2023, учасники процесу не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити.

Представник відповідача у заяві від 07.04.2023 провив розгляд справи здійснювати за відсутності представника миколаївської міської ради та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа у заяві від 22.05.2023 розгляд справи просила здійснювати за відсутності її представника.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 533 та підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.08.2020 серії НОМЕР_1 .

Згідно Свідоцтва по народження від 05.06.1960 серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його матір`ю записана ОСОБА_2 .

Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 08.02.2022 підтверджується, що станом на 13.08.2020 за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Миколаївською нотаріальною конторою 06.07.1999 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1277, померлій ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_4 , реєстрація якого проведена Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 21.07.1999 № 10700.

Із змісту постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 08.02.2022, вбачається, що 08.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході дослідження поданих документів, приватним нотаріусом встановлено, що заявник звернувся за оформленням спадкових прав 08.02.2022, тоді як строк для прийняття спадщини закінчився 12.02.2021. Також встановлено відсутність оригіналу документу, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок. У зв`язку із цим, приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про спадщину за законом.

Факт проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини позивач підтвердив довідкою № 64/3 від 27.01.2022 про спільне проживання осіб на день смерті, видану ОСББ «Вектор», згідно якої ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з нею та вони вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідка ОСББ «Вектор» складена на підставі акту про спільне проживання осіб від 27.01.2022, складеного за участю двох осіб (сусідів) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписи яких засвідчені підписом директора ОСББ «Вектор» Бондаренко С.М. , скріпленого печаткою.

Із позову вбачається, що позивач хоча і зареєстрований за іншою адресою, але останні вісім місяців проживав разом з матір`ю та здійснював догляд за нею, а тому фактично вступив в управління спадковим майном. Наведені обставини позивач, крім наведеного вище, підтвердив Технічним паспортом на будинок виготовленим на його замовлення 31.12.2022.

Згідно відповіді приватного нотаріуса від 30.03.2023 № 140/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, оскільки було виявлено порушення строків для прийняття спадщини та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Правове обґрунтування та мотиви суду

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 128/2209/19).

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції чинній на момент подання ОСОБА_1 заяви про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 ) спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положення частини третьої статті 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного (постанови Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 569/15147/17, від 12.01.2022 у справі № 446/53/16-ц).

Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що позивачем, який є спадкоємцем першої черги за законом та єдиним спадкоємцем, доведено факт проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та її фактичне прийняття, а також відсутність в нього правовстановлюючого документу на спадкове майно, що робить неможливим оформлення нотаріусом спадщини, а також невстановлена порушення прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволенню

Враховуючи межі судового розгляду та те, що позивач не просить здійснити розподіл судового збору, відповідно суд такий розподіл не здійснює.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач -Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська,20;

третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянова Наталя Валеріївна, робоче місце: м.Миколаїв, вул. Погранична,72.

Повний текст судового рішення складено 25.07.2023.

Суддя І.В.Коваленко