Справа № 635/3709/23
Провадження № 2/635/1093/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Панас О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Коваленко Микола Вікторович,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області,-

ВСТАНОВИВ:

позивач через свого представника адвоката Коваленко М.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Зачепилівської селищної ради Харківської області, в якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 30 серпня 2008 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У березні 2022 року під час окупації с. Циркуни Харківського району, родина ОСОБА_4 разом із сином виїхала до Німеччини. Проживши в Німеччині більше року спільне життя між сторонами не склалося, через різні погляди на сімейні цінності та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що подружжя стали зовсім чужими людьми. На початку травня 2023 року позивач разом із сином повернулися до України, а відповідач залишився проживати у Німеччині. Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 , та повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. Допомога від відповідача не надходить взагалі. Відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виховання дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, посильної, трудової, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні свого сина. Дитина постійно проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , та повністю перебуває на її утриманні. Представник позивача зазначає, що вона як мати малолітнього сина, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. За вказаних обставин вона звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Зачепилівської селищної ради Харківської області про визначення місця проживання дитини прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

05 червня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коваленко Миколи Вікторовича про заміну третьої сторони, в якій він просить замінити третю особу - службу у справах дітей Зачепилівської селищної ради Харківської області на службу у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області.

В обґрунтування заяви зазначив, що на день подачі позову позивач разом з дитиною проживала за адресою АДРЕСА_2 , тому позивач зазначила третю особу Службу у справах дітей Зачепилівської селищної ради Харківської області. На даний час позивач разом з дитиною ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коваленко Миколи Вікторовича про заміну третьої особи належною третьою особою задоволено. Залучено службу у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та замінити нею службу у справах дітей Зачепилівської селищної ради Харківської області.

05 липня 2023 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за позовом ОСОБА_1 о ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини у його відсутність, не заперечує проти того, щоб дитини залишилася проживати разом з матір`ю.

13 липня 2023 року надійшли пояснення головного спеціаліста Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Олени Трофимчук, з яких вбачається що мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживають за адресою АДРЕСА_3 . За даною адресою створені належні умови для проживання та виховання дитини. В наявності окреме ліжко, стіл для навчання, шафа для речей, речі відповідного віку та сезону. Мати має достатній виховний потенціал та можливість забезпечувати потреби дитини в повному обсязі. Мати ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 перебувають на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, як внутрішньо переміщені особи. Батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на даний час перебуває на території Республіки Німеччини. У зв`язку з проведенням бойових дій рф на території України, в березні 2022 під час окупації с. Циркуни родина виїхала до Республіки Німеччини. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Мати з сином повернулися до України. Зі слів ОСОБА_1 на даний час триває процес розлучення. З метою визначення думки дитини 05.07.2023 спеціалістом служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у присутності фахівця центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з малолітнім ОСОБА_5 проведено бесіду. Під час бесіди ОСОБА_6 повідомив, що йому подобається проживати разом з мамою, яка турбується про нього. З татом хлопчик спілкується по телефону, планує їздити до нього в гості, але проживати хоче разом з мамою в Україні. Враховуючи зазначене та діючи в інтересах малолітнього служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області не заперечує проти визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Коваленко М.В. у судове засідання не з`явилися, в позові просили розглянути справу у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення у підготовчому судового засіданні.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 30 серпня 2018 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1697.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №19, серія НОМЕР_1 , виданим Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області 23 квітня 2012 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0.125 га, кадастровий номер земельної ділянки: :00:003:0090, розташована за адресою: АДРЕСА_1 підстава виникнення права власності: договір дарування, земельної ділянки, серія та номер:2019.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2018 року вбачається, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,3 кв.м.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання. Фактично проживають за адресою АДРЕСА_3

З наданого суду акту обстеження умов проживання вбачається, що за даною адресою створені належні умови для проживання та виховання дитини. В наявності окреме ліжко, стіл для навчання, шафа для речей, речі відповідну віку та сезону. Мати має достатній виховний потенціал та можливість забезпечувати потреби дитини в повному обсязі. Мати ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 перебувають на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, як внутрішньо переміщені особи.

З пояснень головного спеціаліста Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Олени Трофимчук, з яких вбачається, що діючи в інтересах малолітнього служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області не заперечує проти визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Із наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 має місце роботи, працює на посаді вчителя в Циркунівському ліцеї Циркунівської сільської ради та її доход за 2022 рік склав 216799,84 грн.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» зазначено, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1,2 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

На час ухвалення судового рішення дитині ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось одинадцять років.

Згідно положень ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини..

У відповідності до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить про те, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Преамбулою статей 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 61-327цс18.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.)

Суд зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не взмозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, тому суд вважає, що батькам необхідно сфокусуватися саме на захисті інтересів дитини, а не на власному конфлікті.

Враховуючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, виходячи із обставин цієї справи, враховуючи, визнання відповідачем позову, суд вважає, що визначаючи місце проживання малолітньої дитини у цій справі з матір`ю буде відповідати принципу «якнайкращих інтересів дитини», сприятиме повноцінному вихованню та розвитку, що є пріоритетним при вирішенні цієї справи.

Визначаючи місце проживання дитини з матір`ю, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини.

Крім того, суд зазначає, що залишення дитини проживати разом з позивачем не можна тлумачити, як наявність у матері переваги перед батьком, оскільки батько дитини у такому випадку не обмежений у своєму праві на спілкування з сином.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з його матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_5 ;

представник позивача адвокат Коваленко Микола Вікторович, адреса АДРЕСА_5 -Є

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 ;

третя особа - Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження Харківська область, м. Лозова, вул. Лозовського,б.10-А,кв.17.

Повний текст рішення складено 28 липня 2023 року.

Суддя О.В. Назаренко