ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8248/23

Провадження № 22-ц/4820/1448/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/8248/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказував, що з нього на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2022 стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Проте, як зазначає позивач, у нього змінився сімейний стан: він одружився та у шлюбі народилася дитина, у зв`язку із чим дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, які теж частково є на утриманні позивача. І зміна сімейного стану потягла зміну його майнового стану.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_5 на утримання доньки до 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, встановлений судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2022 року у справі №686/602/22. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Не погоджуючись із цим рішення суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянтка зазначає, що в тексті рішення суду мотивувальна частина не висвітлена, відтак є незрозумілим висновок суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. На думку ОСОБА_2 , позивачем не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо погіршення майнового стану позивача, у тому числі щодо факту здійснення утримання дітей від іншого шлюбу і утримання дружини. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Таким чином, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 погоджується із висновками суду першої інстанції та просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивач вказує, що відповідачка не скористалася передбаченими правами та не надала жодного заперечення на його позов. Крім того, вона безпосередньо була присутня на судовому засіданні і мала право подати усі необхідні заперечення, клопотання докази тощо. ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції врахував ті обставини, які у нього змінилися таким чином, що впливають на можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у попередньому розмірі. Також, позивач посилається на те, що докази про доходи апелянтки не можуть бути долучені до матеріалів справи, адже вони не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького області від 17 січня 2022 року у справі №686/602/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину, відповідного віку, починаючи з 11 січня 2022 року і до досягненням дитиною повноліття (а.с.5).

13 квітня 2022 року державним виконавцем Хмельницького ВДВС Лужняк М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу №686/602/22 виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 22.02.2022 (а.с.6)

13 вересня 2022 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та його дружини ОСОБА_8 народилася донька ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача змінився сімейний стан: він одружився та у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька, і дитина та дружина перебувають на його утриманні. А через зміну сімейного стану змінився і матеріальний стан і ці обставини в сукупності є підставами для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частиною 7 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 21 липня 2021 року по справі № 691/926/20 зазначив, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, оцінивши у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України подані сторонами докази, прийшов до правильного висновку про наявність законних підстав для зменшення розміру аліментів, адже вірно встановив, що у позивача змінився сімейний стан в зв`язку із народженням ІНФОРМАЦІЯ_3 дочки ОСОБА_10 .

Це є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, в зв`язку з чим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що сам факт народження дитини без надання позивачем доказів його матеріального забезпечення та утримання не дає підстав для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

Разом з тим, суд першої інстанції також виходив з того, що в зв`язку із зміною сімейного стану позивача, змінився і його матеріальний стан, адже збільшилася кількість утриманців (малолітні доньки: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ). І відповідачкою в суді апеляційної інстанції визнавався факт зміни майнового стану позивача через народження ще однієї дитини.

Апеляційний суд констатує, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, в зв`язку з чим висновок суду першої інстанції щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав зміни сімейного і, як наслідок, матеріального стану платника аліментів до 1/6 частини всіх видів свого заробітку (доходу) є обґрунтованим.

Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідачка не позбавлена права згодом змінити розмір аліментів за наявності підстав, передбачених статтею 192 СК України.

Що стосується посилань апелянтки на висновки Верховного Суду по цивільній справі №715/2073/20, то колегія суддів зауважує, що народження у позивача ще однієї дитини збільшує витратну частину його сімейного бюджету. А сплата аліментів у раніше визначеному розмірі призведе до непропорційного розподілу заробітку позивача між його утриманцями.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в тексті оскаржуваного судового рішення мотивувальна частина не висвітлена, однак це порушення не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та не призвело до невірного вирішення справи.

Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай