СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/23/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Істоміній О.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Русецького Павла Сергійовича ,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця в якій просить: - визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Русецького П.С. щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанов від 15.11.2022 року у виконавчому проваджені НОМЕР_4 неправомірними; - визнати неправомірними і скасувати постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Русецького Павла Сергійовича від 15.11.2022 року у виконавчому провадженні НОМЕР_4; - зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Русецького П.С. закрити виконавче провадження та повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, як це передбачено п. 10 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»;- з метою забезпечення відновлення порушеного права ОСОБА_1 та здійснення контролю за виконанням рішення суду, нагадати суб`єкту оскарження про його обов`язок, передбачений ст. 453 ЦПК України, що забезпечить поновлення порушеного права скаржника.

Скарга мотивована тим, що 15.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким П.С. було прийнято до виконання виконавчий лист №759/23689/20, виданий 03.11.2022 року Святошинським районним судом м. Києва, за наслідками розгляду цивільної справи за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Скаржнику завдяки застосунку ДІЯ стало відомо про відкриття щодо нього приватним виконавцем Русецьким П.С. виконавчого провадження НОМЕР_4 та винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника, арешт рахунків боржника, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди. З діями приватного виконавця скаржник не погоджується, оскільки виконавчий документ було пред`явлено стягувачем не за підвідомчістю місця його виконання. Так офіційним місцем державної реєстрації заявника, яке мав встановити приватний виконавець перш ніж приймати документ до виконання є АДРЕСА_1 . В даному випадку виконавець мав повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, як це передбачено п. 10 ч. 4 ст. 4 ЗУ №1404-VІІІ. Окрім цього, на підставі постанови про арешт коштів боржника було накладено арешт у тому числі і на рахунок боржника, на який перераховується заробітна плата. Таким чином, при відкритті провадження НОМЕР_4 та винесенні постанов, приватним виконавцем не дотримано положень ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», який не мав законних підстав приймати до свого провадження виконавчий документ та здійснювати будь-які викуонавчі дії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у скарзі.

Приватний виконавець Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Русецький П.С. в судове засідання не з`явився про дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши скаргу з додатками, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2022 року позов ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Приватні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №СL-142528 від 26.10.2018 року у розмірір 121773, 21 грн. та судовий збір у розмірір 2102, 00 грн. (а.с. 189-194).

15.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 на підставі виконавчого листа №759/23689/20 виданого 03.11.2022 року Святошинським районним судом м. Києва (а.с. 216-217).

Згідно вищевказаного виконавчого листа боржником визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса (постійне або останнє місце проживання боржника): АДРЕСА_2 .

15.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову стягнення з боржника основоної винагороди НОМЕР_4 (а.с. 219-220).

В межах виконавчого провадження НОМЕР_4 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову про арешт майна боржника (а.с. 224-225).

15.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження НОМЕР_4 (а.с. 227-228).

15.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику НОМЕР_4 (том 2 а.с. 3).

Згідно довідки ТОВ «Лайтджин» від 21.11.2022 року №10, ОСОБА_1 працює в ТОВ «Лайтджин» з 01.06.2022 року та займає посаду комірника. Зазначено, що поточний рахунок ОСОБА_1 використовується виключно для зарахування цільових виплат, а саем для зарахування заробітної плати (а.с. 214).

Згідно відповіді АТ «ОТП Банк» від 03.08.2023 року №68-68-3-23/755, станом на 03.02.2023 року у ОСОБА_1 є діючий відкритий рахунок НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (том 2 а.с. 10).

17.02.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову про зняття арешту з коштів, якою встановлено, що було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в банківських усатновах. 17.02.2023 року на адресу приватного виконавця від АТ «ОТП Банк» надійшла інформація про рух коштів по рахунку боржника НОМЕР_2 , відповідно до якої даний рахунок використовується боржником для отримання заробітної плати та постановлено зняти арешт (том 2 а.с. 17).

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Із наданого виконавчого листа місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_2 .

Отже, виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. відкрито за вказаним місцем реєстрації боржника.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд зазначає, що виконавче провадження НОМЕР_4 було відкрите з урахуванням вимог закону, незаконності дій приватним виконавцем та підстав для скасування постанов не вбачається.

Щодо постанови про арешт коштів боржника, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно пункту 7 частини 3статті 18 Закону № 1404-VIIIвиконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIIIпередбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини 2статті 48 Закону № 1404-VIIIзаборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно достатті 26-1 Закону України "Про теплопостачання",статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно доЗакону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3статті 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом 2 частини 2статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першоїстатті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4статті 59 Закону № 1404-VIIIпідставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженоїпостановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьомустаття 48 Закону № 1404-VIIIвстановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьоїстатті 52 Закону № 1404-VIIIповинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четвертастатті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Зі змісту постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Русецького П.С. про арешт коштів боржника від 15.11.2022 року вбачається, що приватний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

Так, 17.02.2023 року на адресу приватного виконавця від АТ «ОТП Банк» надійшла відповідь на вимогу приватного виконавця НОМЕР_4/2268 від 18.11.2022 року щодо розкриття банківської таємниці та надання інформації. Згідно наданого АТ «ОТП Банк» звіту-рахунку за період з 0.01.2022 по 18.11.2022 року приватним виконавцем встановлено, що вдікритий боржником рахунок НОМЕР_2 використовується для отримання заробітної плати.

Тому, як вбачається з матеріалів справи 17.02.2023 року приватним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк».

Таким чином, суд не має законних підстав для висновку про те, що постанови приватного виконавця є неправомірними, з покладанням обов`язку на приватного виконавця закрити виконавче провадження та повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Крім того суд не може зобов`язувати приватного виконавця закрити виконавче провадження, так як це зумовить втручання суду у дискреційні повноваження посадової особи, яка зобов`язана діяти в межах закону та відповідно до ст.19 Конституції України.

Так, в ході розгляду скарги доводи скаржника про порушення приватним виконавцем вимог закону не знайшли свого підтвердження, приватний виконавець діяв в межах повноважень приватного виконавця, з метою забезпечення виконання рішення суду. Таким чином, скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, у задоволенні скарги на дії державного виконавця під час виконання рішення слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Русецького Павла Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Журибеда