Дата документу 28.07.2023
Справа № 501/2624/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: Громадської організації «Водно-моторне спортивно оздоровче товариство рибалок любителів»

предмет та підстави позову: про відшкодування матеріальних та моральних збитків,

учасники справи до суду не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 26.09.2022 звернулась до суду з позовом до Громадської організації «Водно-моторне спортивно оздоровче товариство рибалок любителів» про відшкодування матеріальних та моральних збитків, згідно якого просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 350 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що в результаті пограбування її власних речей, які знаходились в будівлі рибака для укриття від дощу місце №258, особовий рахунок № НОМЕР_1 (надалі курінь, будівля), яку вона (позивач) разом з її донькою членом причалу №114 «Бугово» ГО «ВМСОТРЛ» закінчили відновлювати у 2014 році після пожежі усього причалу №114 «Бугово», яка відбулась у 1994 році та завезли туди нові меблі, нові будівельні матеріали, прилади устаткування. Всі затрати понесла позивач за власний рахунок.

У зв`язку з тим, що на території Причалу не відбувається охорона території, допускаються розграбування куренів, з розкраданням приватної власності членів Причалу, спричинено матеріальну шкоду.

Позивач стверджує в позові, що приблизно 23-24 вересня 2019 їй подзвонила член ГО «ВМСОТРЛ», яка назвала себе бригадиром Причалу Іною та сказала, що у її (позивача) будівлі завалилась стіна та повідомила про необхідність негайно приїхати до Причалу, взяти з собою документи для переоформлення будівлі рибака та земельної ділянки на неї, про наявність боргу.

Негайно прибути до Причалу позивачка не змогла, однак 26 вересня при прибутті на причал, позивачка виявила руйнування будівлі, все майно було пограбовано, сантехніка з електрикою вирізана, вікна зняті, решітка вирізана, тощо.

З приводу вказаних обставин, позивачка звернулась до відділу поліції з відповідною заявою.

На підставі викладеного, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Відповідач 21.02.2023 надав до суду відзив на позов (а.с.187-189), просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що:

- позивачка вказує в позові, що членом причалу №114 «Бугово» є її донька (місце № НОМЕР_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ), однак з позовної заяви не вбачається, що позивачу надана довіреність на представництво інтересів її доньки, яка є членом причалу №114 «Бугово»;

- позивачем не надано доказів розкрадання майна, завдання їй матеріальної шкоди у розмірі 350 000,00 грн., не зазначено докази вартості майна, яке знаходилось у курені, не зазначено чи належало це майно їй, як власнику, тому не доведено, що саме її права потребують захисту;

- позивачем не надано доказів заподіяння відповідачем моральної шкоди.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 05.10.2022 позовну заяву залишено без руху (а.с.56-57).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 01.11.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.112-113).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 16.01.2023 підготовче провадження у справі закрито (а.с.180).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 24.05.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовлено повністю (а.с.210-211).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 24.05.2023 поновлено Громадській організації «Водно-моторне спортивно оздоровче товариство рибалок любителів» пропущений процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно оздоровче товариство рибалок любителів» про відшкодування матеріальних та моральних збитків (а.с.212-213).

Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явились, позивачка надала до суду заяви про розгляд справи без її участі (а.с.196-197, 202-203, 207-208).

Окремо суд звертає увагу щодо участі в судових засіданнях відповідача, його представників, їх викликів (повідомлень) в судові засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В матеріалах справи містяться докази, в яких відповідач (його представники) належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду справи, їх повідомлення здійснювалось з дотриманням процесуального законодавства.

Разом з тим, представник відповідача в судові засідання не з`являвся.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Сторони по справі до суду не з`явилися, що не перешкоджає продовженню розгляду справи без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах даної цивільної справи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Явка сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито ще 01.11.2022 (існує тривалий розгляд справи), тому з метою уникнення порушень вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна та яка гарантує кожному учаснику процесу право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про продовження розгляду справи без участі сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах даної цивільної справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що членом причалу №114 «Бугово» є донька позивача ОСОБА_2 (місце № НОМЕР_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Вказані обставини визнані сторонами по справі.

На адресу ОСОБА_2 направлялись повідомлення про наявність заборгованості по членськім внескам громадської організації (а.с.69-72).

ІV. Оцінка Суду.

Загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду будь-якого спору має бути встановлено не лише наявність порушеного права позивача, в контексті даної цивільної справи - підстав наявності матеріальної шкоди, її розміру та причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки, в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Так, позивачка посилаючись на заявлені вимоги вказує, що в результаті пограбування її власних речей, які знаходились в будівлі рибака для укриття від дощу місце №258, особовий рахунок № НОМЕР_1 (надалі курінь, будівля), яку вона (позивач) разом з її донькою членом причалу №114 «Бугово» ГО «ВМСОТРЛ» закінчили відновлювати у 2014 році після пожежі усього причалу №114 «Бугово», яка відбулась у 1994 році та завезли туди нові меблі, нові будівельні матеріали, прилади устаткування. Всі затрати понесла позивач за власний рахунок.

Разом з тим, позивач не не надала доказів того, що вона уповноважена представляти інтереси її доньки чи бути її правонаступником. Так само не доведено порушеного права позивача, не наданоь доказів заподіяння позивачу матеріальної шкоди, які вона несла за особистий рахунок.

Суд звертає увагу, що на вказані обставини суд вказував в ухвалі Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 05.10.2022, якою позовну заяву залишено без руху (а.с.56-57).

Однак, в ході розгляду справи, позивач не надав до суду доказів в обгрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, тощо.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін

Згідно з частиною першою ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення цього суду у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява №14448/88, §33).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно оздоровче товариство рибалок любителів» про відшкодування матеріальних та моральних збитків - відмовити повністю.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко