Справа № 493/681/23
Провадження № 2/493/303/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача, адвокат Печарський В.Д. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання за ним права на земельну частку (пай), розміром 3,64 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД-03 № 0102521 по КСП «України», що розташована на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті його батька ОСОБА_2 , прийняту ним у спадщину за законом першої черги від його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів та із-за відсутності свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », просив встановити факт родинних відносин, встановивши, що ОСОБА_3 є рідною бабусею позивача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні адвокат Печарський В.Д. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши свідків, судом встановлено слідуюче.

Відповідно до довідки Балтської міської ради Одеської області від 12.04.23 за № 04-25/622 ОСОБА_3 отримала сертифікат на земельну частку (пай), розміром 3,64 умовних кадастрових гектарів ОД-03 № 0102521 по КСП «України», що розташована на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 30.04.1996 року № 224, про що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблено запис № 270 від 09.07.1996 року. Як вбачається з актового запису про смерть № 2 від 06.01.2000 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки старости Старостинського округу № 1 Балтської міської ради № 66 від 19.04.2023 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживав її син ОСОБА_2 , який відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 являється батьком позивача.

Родинні відносини ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_2 крім вищевказаної довідки підтверджені також випискою з по господарської книги виданої старостою Старостинського округу № 3 Балтської міської ради № 108 від 11.08.2022 року, ксерокопією по господарської книги Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області № 4 за 1964-1966 роки, сторінка 46, особовий рахунок НОМЕР_2 , а також підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказали, що знали ОСОБА_2 , який є батьком позивача ОСОБА_1 , близько 16 років. ОСОБА_3 проживала зі своїм сином ОСОБА_2 в с. Борсуках Балтського району Одеської області. Він її доглядав, а після того як поховав переїхав проживати в м. Балта Одеської області, сам помер в червні 2022 року, не оформивши спадщину належним чином.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з його смертю було відкрито спадкову справу № 14/2023 від 26.01.2023 року за заявою позивача ОСОБА_1 , інші спадкоємці не виявили бажання прийняти спадщину про що свідчить відсутність їхніх відповідних заяв у спадковій справі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову виходячи з слідуючого.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 3,64 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД-03 № 0102521 по КСП «України», що розташована на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області.

Позивач ОСОБА_1 просить встановити факт того, що ОСОБА_3 є його бабусею, оскільки без встановлення цього факту через відсутність свідоцтва про укладення шлюбу він не має можливості оформити свої спадкові права.

Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а факт родинних відносин підтверджується наявними доказами по справі, а саме: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України № 8 від 29.12.2021 року, відповідно до якого мати ОСОБА_2 вказана ОСОБА_7 , довідкою старости Старостинського округу № 1 Балтської міської ради № 66 від 19.04.2023 року, про те, що ОСОБА_2 на день смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом та вели спільне господарство, копією з по господарської книги Саражинської сільської ради Балтського району одеської області № 4 за 1964-1966 роки, сторінка 46, особовий рахунок № НОМЕР_2 , відповідно до якої вказано, що головою сім`ї є ОСОБА_7 , син ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_8 та показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Отже судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , дошлюбне прізвище ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 являється батьком позивача ОСОБА_1 і як слідство ОСОБА_3 являється бабусею позивача ОСОБА_1 .

На час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ОСОБА_3 матері ОСОБА_2 , діяв Цивільний Кодекс Української РСР від 18.07.1963 року.

У статті 5 Цивільного Кодексу України визначені загальні правила дії актів цивільного законодавства в часі, за якою акти цивільного законодавства регулюють цивільні відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Певні особливості передбачені розділом «Прикінцеві та перехідні положення». Відповідно до п. 4 вказаного розділу щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення ЦК застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пункт 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК 2003 року встановлює, що правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цього Кодексу.

ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину згідно з п.1 ч. І ст.549 ЦК УРСР 1963 року, так як фактично вступив в управління (володіння) майном, прийняв спадщину після смерті матері.

До дій, що свідчать про прийняття спадщини згідно з п.1 ч. 1 ст.549 ЦК УРСР визнаються дії, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Піклування та утримання ОСОБА_2 спадкового майна своєї матері означає прийняття ним спадщини в цілому, про що зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 р. «Про практику розгляду судами України справ про спадкування».

Про це також зазначено в п.1 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленуму Верховного Суду України, а саме: «У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року».

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року та пункту 5 прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України 2003 року дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, після померлої ОСОБА_3 спадкоємцем за законом, згідно із ст. 529 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року та пункту 5 прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України 2003 року, являється її син ОСОБА_2 про що свідчить довідка старости Старостинського округу № 1 Балтської міської ради № 66 від 19.04.2023 року, оскільки вони проживали разом та вели спільне господарство, що підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 , батько позивача ОСОБА_1 (свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, процедура прийняття якої регламентується, відповідно до ст. 5 ЦК України та книгою шостою вказаного Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

У визначений законом термін позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, але із-за відсутності правовстановлюючих документів нотаріус відмовився видати свідоцтво про спадщину.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що було зроблено позивачем.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд приходить до висновку, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно, що увійшло до складу спадщини не є перешкодою для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги, наявність у позивача ОСОБА_1 по справі права на спадкування після смерті свого батька ОСОБА_2 , який свого часу успадкував спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_3 , своєчасне прийняття позивачем спадщини у встановленому законом порядку, відсутності інших спадкоємців які б виявили бажання прийняти спадщину, належність майна, щодо якого заявлені позовні вимоги спадкодавцю на день смерті, наявність мотивованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вимоги позивача по справі є законними і обґрунтованими, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту відповідає вимогам закону та спрямований на захист спадкових прав позивача.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши, що та ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за законом першої черги його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай), розміром 3,64 умовних кадастрових гектарів згідно Сертифікату на земельну частку (пай) ОД-3 № 0102521 по КСП «Україна», розташованої на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області, прийняту ним у спадщину за законом першої черги від його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 20.07.2023 року.

СУДДЯ