Номер провадження: 22-ц/813/3885/23
Справа № 1512/2-593/11
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року

у справі №1512/2-593/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

встановив:

20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною вище скаргою в якій просила зобов`язати начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) винести постанову, якою скасувати обтяження, накладені на все її нерухоме майно, а саме:

- арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Дмитренко О.Ю., серія та номер: В-12/40523701 від 01 листопада 2013 року, номер запису обтяження: 3559950;

- арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коркач О.І., серія та номер: 29942834, від 21 листопада 2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11865684;

- арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Дмитренко О.Ю., серія та номер: 32528632 від 10 травня 2012 року, реєстраційний номер обтяження: 12482269.

Скарга обґрунтувана тим, що 06 червня 2011 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі №1512/2-593/11 на підставі якого стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитом №014/0030/85/87338 від 25 грудня 2007 року у розмірі 257463,63 доларів США, що за курсом НБУ (1 долар США дорівнює 7,9107 грн.) складає

2036717,85 грн., та судові витрати у розмірі 1952 грн.

12 січня 2012 року на підставі заяви стягувача судом видано виконавчі листи для примусового виконання рішення суду, після чого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до виконавчої служби із заявою про їх виконання.

18 березня 2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси замінено стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" у виконавчих листах №1512/2-593/11.

07 травня 2021 року у зв`язку із врегулюванням спору між боржником та стягувачем, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" звернулося до виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим 03 червня 2021 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №44091377.

03 травня 2022 року скаржниця звернулася до виконавчої служби із заявою у якій порушувала питання про зняття арешту, накладеного на її майно з підстав повного виконання зобов`язання перед стягувачем, однак виконавцем жодних дій вчинено не було.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) винести постанову, якою скасувати обтяження, накладені на все нерухоме майно

ОСОБА_1 , а саме: арешт нерухомого майна, накладений на підставі Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко Оксани Юріївни, серія та номер: В-12/40523701, від 01.11.2013 року, номер запису про обтяження: 3559950; арешт нерухомого майна, накладений на підставі Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Коркач О.І., серія та номер: 29942834, від 21.11.2011 року. Реєстраційний номер обтяження: 11865684; арешт нерухомого майна, накладений на підставі Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко О.Ю., серія та номер: 32528632, від 10.05.2012 року. Реєстраційний номер обтяження: 12482269.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в.о. начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Саламаха В.В. подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, і відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд ухвалюючи оскаржуване судове рішення про задоволення вимог скарги ОСОБА_1 залишив поза увагою ту обставину, що окрім іншого, арешт на все майно

ОСОБА_1 було накладено постановою державного виконавця від 21 листопада 2011 року у межах виконавчого провадження №29942834 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-3253/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 21.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ПроКредитБанк" заборгованість у розмірі 45254,77 грн., при цьому скаржницею не надано доказів на предмет підтвердження факту сплати нею боргу на користь ПАТ "ПроКредитБанк", а також виконавчого збору. Стягувач ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" хоча і зверталася до виконавчої служби із заявою на підтвердження факту погашення

ОСОБА_1 заборгованості за виконавчим листом №2-593/11, виданого Київським районним судом м. Одеси від 12 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості у розмірі 2036717,85 грн. (виконавчі провадження №32528632, №40523701), однак скаржницею не було сплачено виконавчий збір, як того вимагають приписи закону.

Зважаючи на те, що арешт на все майно ОСОБА_1 було накладено у межах різних виконавчих проваджень, відкритих на підставі різних виконавчих листів, по одному з яких доказів сплати заборгованості на користь стягувача, боржниця не надала, як і не сплатила виконавчий збір у межах виконавчих проваджень, тому скаржник вважає, що правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 та як наслідок зняття арешту з належного їй майна відсутні.

Про дату, час і місце розгляду справи учасники справи повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності не з`явившихся осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника скаржника за доводами апеляційної скарги, представника ОСОБА_1 адвоката Галайчук Г.С.,яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на законність оскаржуваного судового рішення та необґрунтованість доводів скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, сторонами у справі не заперечується те, що 06 червня 2011 року Київським районним судом м. Одеси ухвалене рішення у справі №1512/2-593/11 на підставі якого стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитом №014/0030/85/87338 від 25 грудня 2007 року у розмірі 257463,63 доларів США, що за курсом НБУ (1 долар США дорівнює 7,9107 грн.) складає 2036717,85 грн., та судові витрати у загальному розмірі 1952 грн.

Вказане судове рішення виконувалося у примусовому порядку Першим Київським ВДВС Одеського МУЮ у межах виконавчого провадження № 32528632 (а.с. 70) та №40523701 (а.с. 71).

З метою перевірки доводів апеляційної скарги за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційним судом установлено, що 28 травня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі №2-3253/10 на підставі якого солідарно стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ "ПроКредитБанк" заборгованість в розмірі 44559,18 грн., та судові витрати в сумі 695,59 грн.

Зазначене судове рішення виконувалося у примусовому порядку Першим Київським ВДВС Одеського МУЮ у межах виконавчого провадження № 29942834 (а.с. 68).

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 наявні обтяження: арешти нерухомого майна, а саме:

- номер запису про обтяження: 3559950, накладене за постановою державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Дмитренко О.Ю., серія та номер: №В-12/40523701, 01.11.2013 року;

- реєстраційний номер обтяження: 12482269, накладене за постановою заступника начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Дмитренко О.Ю., №32528632, 10.05.2012 року, додаткові дані: стягнення на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" у розмірі 2036717,85 грн.;

- реєстраційний номер обтяження: 12482269, накладене за постановою державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коркач О.І., №29942834, 21.11.2011 року (а.с. 9).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року замінено стягувача замінено стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" у виконавчих листах №1512/2-593/11 (а.с. 5).

Відповідно до довідки ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" № 4821 від 13 грудня 2018 року підтверджено, що ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитним договором №014/0030/85/87338 від 25 грудня 2007 року, право вимоги за яким було відступлено ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на користь ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (а.с.6).

Зі змісту листа Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 23 травня 2022 року №11828, наданого у відповідь на заяву ОСОБА_1 про зняття арешту, убачається, що:

- 21 червня 2012 року у межах виконавчого провадження №29942834 (по примусовому виконанню виконавчого листа №-3253/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 21 липня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ПроКредитБанк" заборгованості у розмірі 45254,77 грн.), державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону №606-ХIV та виконавчий документ направлено за належністю до ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області для виконання за місцем знаходження майна боржника;

- 18 червня 2012 року у межах виконавчого провадження №32528632 (по примусовому виконанню виконавчого листа №-2-593/11, виданого Київським районним судом м. Одеси від 12 січня 2012року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості у розмірі 2036717,85 грн.), державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону №606-ХIV та виконавчий документ направлено за належністю до ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області для виконання за місцем знаходження майна боржника;

- 25 січня 2014 року у межах виконавчого провадження №40523701 (по примусовому виконанню виконавчого листа №-2-593/11, виданого Київським районним судом м. Одеси від 12 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості у розмірі 2036717,85 грн.), державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-ХIV.

Зазначено, що оскільки до заяви про зняття арешту не додано документи, які підтверджують сплату боргу на користь ПАТ "ПроКредитБанк" по виконавчому листу

№-3253/10, сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження по виконавчим провадженням №29942834, №32528632, №40523701, то з огляду на положення ст. 59 Закону №1404-VIII підстави для зняття арешту відсутні.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що боржницею сплачено заборгованість на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", а тому підстави для подальшого арешту належного їй майна відсутні.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до частини другої та третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Частиною третьою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт з майна боржника знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2010 року у справі №2-3253/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ "ПроКредитБанк" заборгованості в розмірі 44559,18 грн., та судових витрат в сумі

695,59 грн., як і не доведено те, що нею виконано обов`язок зі сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у межах якого виконувався виконавчий лист з примусового виконання цього рішення суду, у той час як державним виконавцем заперечується факт погашення нею заборгованості за цим кредитним договором, у рамках якого було відкрито виконавче провадження №29942834 та накладено арешт на все належне їй нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 11865684).

Окрім того, апеляційний суд акцентує увагу і на тій обставині, що матеріали справи не містять відомостей, а заявницею усупереч ст. 12,81 ЦПК України не доведено, що виконавчий лист №2-3253/10, виданий Приморським районним судом м. Одеси 21 липня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ПроКредитБанк" заборгованості у встановленому законом порядку визнано таким, що не підлягає виконанню.

Також відсутні у матеріалах справи і відомості, які б свідчили про виконання ОСОБА_1 обов`язку зі сплати виконавчого збору та витрат у виконавчих провадженнях №32528632 та №40523701, що заперечується державним виконавцем.

Отже ОСОБА_1 не доведено підстав для зняття арешту, визначених у вичерпному переліку частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», чому суд першої інстанції не надав належної правової (юридичної) оцінки, залишивши поза увагою зазначені вище обставини справи.

З огляду на ту обставину, що державним виконавцем прийнята постанова від 21 листопада 2011 року про арешт майна боржниці для забезпечення реального виконання рішення суду, а доказів виконання боржницею своїх зобов`язань перед стягувачем суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження факту виконання обов`язку зі сплати виконавчого збору та витрат у межах виконавчих проваджень, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .

У відповідності до приписів п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями п.1,3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Підсумовуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення потрібно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) підлягає стягненню судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 2481 грн.

Керуючись ст.ст. 367,374,376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року скасувати і ухвалити нове судовве рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) () судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 2481 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови буде складено 21 липня 2023 року.

Головуючий Ю.П.Лозко

Судді: В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов