Провадження № 2-о/344/326/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Маланій Ю.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

представник заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представник заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що 30 січня 2019 року між заявником та заінтересованою особою укладено шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Шлюб на сьогоднішній день не розірваний. Під час спільного проживання народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі тривалого часу ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, яке полягає в тому, що він постійно показує свою перевагу, щоб принизити заявника та знецінити як людину, дружину та мати, ігнорує її з сином почуття та потреби у спокійній обстановці у домі, дорікає заявниці, що вона не займається дитиною та домашніми справами, не вміє нічого робити та готувати їжу, називає демоном. 17 червня 2023 року під час чергового насилля заявник викликала працівників поліції, та ними було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.173-2 КупАП та видано терміновий заборонний припис, яким заборонено у будь-який спосіб контактувати з заявником, припис видано на 5 діб. Після видачі заборонного припису ОСОБА_3 кожного дня продовжує вчиняти щодо заявника психологічне насильство, ображає її, принижує, кричить на заявника і дитину, що підтверджується записами з телефона.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, що в ній зазначені, надала пояснення про те, що ОСОБА_3 вчиняє щодо неї психологічне насильство, провокує, виганяв з дому, неодноразово завдає удари, погрожує, називає її та спільну дитину інвалідами, розбив телефон, оскільки на ньому було відео-підтвердження побиття заявника та дитини, поводиться агресивно, заявник просить припинити вчинення над нею насильства, але заінтересована особа продовжує вчиняти свої дії. Просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .

Заінтересована особа в судовому засіданні заперечив, викладене заявником та зазначив, що своєю поведінкою заявник провокує його, В той день, який згадала заявник у своїх поясненнях, викликав поліцію, оскільки ОСОБА_1 змінила замок в будинку і він не зміг потрапити додому. Просив відмовити у видачі обмежувального припису.В судовому засіданні долучив флеш-носій з відеозаписом, як підтвердження провокацій заявника та її родичів.

Представник заінтересованої особи заперечив щодо задоволення заяви, зазначив, що квартира, в якій проживає заявник разом із заінтересованою особою набута під час шлюбу.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

17.06.2023 року видано терміновий заборонний припис серії АА №405904 стосовно кривдника ОСОБА_3 у зв`язку зі скоєння ним домашнього насильства 17.06.23 близько 11:40 год стосовно дружини ОСОБА_1

17.06.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №992841 про те, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 с.173-2 КУпАП.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади адреса місця проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади адреса місця проживання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 між заявником та заінтересованою особою 30.01.2019 року зареєстровано шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зареєстровано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучені відеозаписи, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні було долучено заінтересованою особою та досліджено флешносій з відеозаписами.

Розділом IV глави 13 Цивільного процессуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидіюдомашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити;

видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 строком на три місяці, заборонивши ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити до підрозділу органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, до виконавчого органу Івано-Франківської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.