Справа № 444/1385/22 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р. Й.
Провадження № 22-ц/811/2814/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Суди В.І.

з участю: представника відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" - Самсонюк Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Огородник Іванни Ігорівни на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" про захист прав споживача,-

в с т а н о в и в:

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" про захист прав споживача.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що вона є споживачем природного газу, їй присвоєно абонентський рахунок N? НОМЕР_1 . 11.02.2022 року представниками відповідача складено Акт про порушення N? LV 000120, в якому відображено відсутність пломби і дроту на газовому лічильнику і його патрубках та констатовано, у зв`язку з цим порушення позивачем Розділу XI Глава 2 п.1 п.п. 3 Кодексу ГРМ - «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу)». На підставі протоколу щодо направлення 3ВТ та/або пломби на експертизу від 11.02.2022 року N? 0004908, даний ЗВТ було направлено на експертизу до Сервісного центру ПАТ Львівгаз.

Зазначає, що експертизою ЗВТ, яка була проведена 22 лютого 2022 року встановлено, що цілісність заводського повірочного тавра на ЗВТ: пломба ремонтна 2 квартал 2013 року не порушена; цілісність лічильного механізму та корпусу: не порушено; наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ: не виявлено; відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації: відповідає; похибка ЗВТ за об`ємної втрати Qmax - 0,99%, 0.2max - 0,17%, Qmin - 19,48%, похибка перевищує допустиме значення. За висновком комісії втручання у роботу ЗВТ не виявлено.

На підставі вказаних документів Комісія з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" прийнято рішення про задоволення акту про порушення N?000120 від 11.02.2022 року по споживачу ОСОБА_1 . У зв`язку із задоволенням акту про порушення позивачці донараховано вартість природного газу за період з 23.12.2021 по 11.02.2022 року на загальну суму 38795,46 грн.

Наголошує, що за результатами експертизи спірного ЗВТ від 22 лютого 2022 року, його похибка перевищує допустиме значення. Однак, комісією не виявлено втручання в роботу цього ЗВТ, що і відображено в акті експертизи N? 170 від 22.02.2022 року. А відтак, на їїдумку, не встановлено, що наявна похибка в спірному ЗВТ є наслідком будь-яких дій позивачки по втручанню в роботу спірного ЗВТ (відсутній причинно - наслідковий зв`язок). Вважає, що за таких обставин склад правопорушення, передбаченого нормами п. 4 Розділу І Глави 1 та Розділу XI Глави 2 п.1 пп. 3 в її діях відсутній, а відтак донарахування їй обсягів природного газу є безпідставним.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ оформлене Протоколом N? 13/04-Н від 08.04.2022 року, яким задоволено акт про порушення N? 000120 від 11.02.2022 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та донарахування ОСОБА_1 об"єму природного газу в обсязі 916,8 куб.м. за період з 23.12.2021 року по 11.02.2022 року на суму 38 795,46 грн.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року у позовній вимозі ОСОБА_1 про визання протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ оформлене Протоколом N? 13/04-Н від 08.04.2022 року, яким задоволено акт про порушення N? 000120 від 11.02.2022 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та донарахування ОСОБА_1 об"єму природного газу в обсязі 916,8 куб.м. за період з 23.12.2021 року по 11.02.2022 року на суму 38 795,46 грн. - відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - адвокат Огородник Іванна Ігорівна.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що за результатами експертизи спірного ЗВТ від 22.02.2022 р. наявний в матеріалах справи Акт N? 170 від 22.02.2023 р.), комісією АТ «Львівгаз» не виявлено втручання споживача в роботу цього ЗВТ; не встановлено наслідку, у вигляді відсутності обліку (часткового обліку чи обліку з порушенням законодавства), іншого викривлення даних обліку природного газу. Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що склад правопорушення, який ставиться у вину позивача, передбачає обов`язковий наслідок несанкціонованого втручання в роботу лічильника - викривлення даних обліку, що є наслідком такого втручання. Такого наслідку не встановлено ні за результатами проведення експертизи ЗВТ, ні жодними іншими наявними у справі доказами.

Наявність будь-яких інших маніпуляцій з ЗВТ, які не потягли вказаних наслідків не може кваліфікуватись як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та не може бути наслідком для донарахування обсягів спожитого природного газу.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що таку слід задовольнити.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені .в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які

сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову про захист прав споживачів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушила умови укладеного між нею та відповідачем договору, про що було складено відповідний акт та донараховано їй суму завданих збитків.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що між сторонами укладено договір про розподіл природного газу, умови якого є обов"язковими для сторін.

ОСОБА_1 споживає природній газ у своїй оселі, приєдналася до умов договору розподілу природного газу на умовах типового та їй присвоєно особовий рахунок за адресою її проживання: АДРЕСА_1 .

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Факт укладення між сторонами такого договору учасниками в судовому засіданні не заперечувався.

ОСОБА_1 , згідно умов договору зобов`язана дотримуватись умов договору розподілу та вимог Кодексу газорозподільних систем - не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

11 лютого 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , у позивачки - ОСОБА_1 було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем: відсутня пломба і дріт на газовому лічильнику і його патрубках, про що було складено акт про порушення, який був підписаний позивачем ОСОБА_1 , що видно з його копії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» по відношенню до побутового споживача АТ «Львівгаз Збут» є постачальником, а Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - розподільником, оператором газорозподільної мережі.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» споживачами природного газу є фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (частина перша статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У постанові Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: «відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Полтавагаз», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, але ПАТ «Полтавагаз» не доведено вчинення відповідачем таких дій, зокрема, актом експертизи лічильника газу від 02 березня 2018 року № 10608 встановлено факт зупинки відлікового механізму при дії спрямованого магнітного поля, однак не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газ».

У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 зазначено, що: «відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу Газорозподільних систем до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу Газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Висновок суду апеляційної інстанції про те, що самі по собі отвори є втручанням у роботу лічильника, які є аналогічними зриву пломби та не потребують проведення відповідної експертизи, не ґрунтуються на нормах права та здійснений внаслідок вільного помилкового тлумачення зазначених вище положень законодавства».

Таким чином, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 509/2780/19 (провадження № 61-12321св20), від 07 квітня 2021 року у справі № 509/2781/19 (провадження № 61-8492св20), від 26 травня 2021 року у справі № 310/10313/18 (провадження № 61-14885св19).

Також, у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20) зроблено висновок, що: «Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу Газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».

Судом першої інстанції встановлено, не спростовано матеріалами справи та АТ «Львівгаз» те, що відповідно до акта комісії АТ «Львівгаз» від 12 лютого 2022 року № 000120 встановлено відсутність пломби і дроту на газовому лічильнику і його патрубках.

Отже, висновки комісії за результатами експертизи лічильника повинні відображати інформацію щодо наявності необлікованого (облікованого часткового) газу або викривлення даних обліку газу. Однак, за актом від 22 лютого 2020 року № 170 таких висновків надано не було. Актом від 22 лютого 2022 року № 170 визначено, що втручання в роботу ЗВТ не виявлено.

Враховуючи викладене, АТ «Львівгаз» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження пошкодження ОСОБА_1 пломб чи втручання у роботу ЗВТ, які б призвели до несанкціонованого споживання газу, що виключає відповідальність споживача за такі порушення та нарахування йому вартості несанкціонованого відбору природного газу, якого фактично не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.1, 375, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Огородник Іванни Ігорівни - задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" про захист прав споживача - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ оформлене Потоколом № 13/04-Н від 08.04.2022 року, яким задоволено акт про порушення № 000120 від 11.02.2022 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та донарахування ОСОБА_1 об"єму природного газу в обсязі 916,8 куб.м. за період з 23.12.2021 року по 11.02.2022 року на суму 38 795,46 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20.12.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.