Справа № 490/6402/23
н/п 2-з/490/115/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україну в особі та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачапро відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Одночасно з позовом, позивач надав заяву про забезпечення доказів, в порядку ст. 116 ЦПК України, в якій просив суд витребувати у відповідних службових осіб/підрозділів ГУНП в Миколаївській області матеріали кримінального провадження №0000149 від 03.04.2019 року.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Статтею116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Особа, яка заявляє клопотання перед судом про витребування від інших осіб письмових доказів, повинна зазначити: який письмовий доказ вимагається, орган чи особу, у яких він знаходиться, та обставини, які може підтвердити цей доказ. Крім того, у клопотанні слід зазначити обставини, що можуть бути підтверджені доказом, якого необхідно витребувати. Ці обставини повинні входити до предмету доказування у справі, інакше суд може відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Відповідачем в порушення ч.1 ст. 84 ЦПК України не надано доказів неможливості самостійно надати запитувані в клопотанні докази, не надано доказів відмови особи, в якої витребовуються докази у наданні зазначених в клопотанні конкретно визначених доказів.

Окрім того, відповідно до вимог частини 1 статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Аналізуючи подане клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження на відповідність вимогам частини 2 статті 84 ЦПК України суд зауважує, що у клопотанні не зазначено вжиті позивачем та його представником заходи для отримання цього доказу самостійно, а також не надано доказів вжиття таких заходів, до клопотання не надано доказів, які б свідчили про те, що позивачу було відмовлено слідчим у задоволенні його клопотань, зокрема в частині надання копій матеріалів досудового розслідування.

Суд звертає увагу на положення статті 56 КПК України та роз`яснює, що протягом кримінального провадження потерпілий має право: знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документівта письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом (пункти 11, 13 частини 1 статті 56 КПК України).

Суд зазначає, що матеріали кримінального провадження хоч і можуть містити у собі фактичні дані на підтвердження або спростування викладених позивачкою обставин, однак містять у собі відомості досудового розслідування (становлять собою таємницю досудового розслідування), розголошення яких допускається виключно з письмового дозволу слідчого або прокурора. Крім цього, виключно слідчий або прокурор наділений дискрецією визначати обсяг, в якому ці відомості можуть бути розголошені.

Слід зазначити про те, що заява про забезпечення доказів не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або збирання чи їх подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів за їх передчасністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 116-118,258,260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україну в особі та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова