Провадження № 2-о/554/398/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

за участю учасників справи:

представник заявника: адвокат Литвиненко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту фактичного проживання не за місцем реєстрації; заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернулася до Московського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення факту фактичного проживання не за місцем реєстрації; заінтересована особа: ОСОБА_2 , в якій просить встановити факт фактичного проживання не за місцем реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме АДРЕСА_1 .

В заяві ОСОБА_1 зазначила, що встановлення цього факту їй необхідно для оформлення спадку після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Її мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батько ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті обидва мешкали за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу спадщини входить 3/5 часток в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 частка в праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_3 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 прийняла спадщину після свого чоловіка фактично.

Але з поквартирної картки за даними Реєстру територіальної громади м.Харкова, за свідченнями приватного нотаріуса, вбачається, що ОСОБА_3 був знятий з реєстрації за вказаною адресою 22.03.2000 року та більше там зареєстрований не був. Отже, можливість документально підтвердити факт сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а отже і факт фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4 після ОСОБА_3 відсутня.

На момент смерті батько заявника ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку своєї матері для того, щоб зменшити сплату вартості комунальний послуг на квартиру АДРЕСА_3 , але фактично проживав та працював разом з ними в м.Харків.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14.11.2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25.05.2023 року ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 14.11.2022 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Октябрського районного суду м.Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12.06.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту фактичного проживання не за місцем реєстрації; заінтересована особа: ОСОБА_2 . Вирішено розгляд проводити в порядку окремого провадження.

Заявником подано до суду заява про виправлення по-батькові заявника.

Заінтересованою особою ОСОБА_5 подано до суду заяву, в якій просить про розгляд справи у її відсутність, проти заяви та заявлених вимог не заперечує.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19.07.2023 року змінено по батькові заявника ОСОБА_1 з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Литвиненко А.С. заяву підтримала, просила вимоги задовольнити. Зазначила, що метою звернення до суду є встановлення факту сумісного проживання, визнання матері такою, що прийняла спадок. Вказала, що даних про фактичне місце проживання померлого немає, про допит свідків не заявляли.

Заінтересована особа: ОСОБА_5 до суду не з`явилася, просила в надісланій заяві про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника - ОСОБА_3 (а.с.14 свідоцтво про смерть).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу від 19.08.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/5 частку в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 , власником якої був чоловік померлої - ОСОБА_3 (а.с.9-10).

Згідно зазначеної постанови, можливість документально підтвердити факт сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а отже і факт фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4 після ОСОБА_3 відсутня.

Звертаючись до суду, заявник просила встановити факт фактичного проживання не за місцем реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме АДРЕСА_1 .

Більше того, як слідує із заяви та пояснень представника в судовому засіданні, метою встановлення даного факту є необхідність встановлення іншого фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4 після ОСОБА_3 .

Суд вважає вимоги заявника необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

У відповідності до ст.ст 77-80 ЦПК України, в їх системному зв`язку, докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми та на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проживання не за місцем реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що заявником не надано жодних письмових доказів того, що її батько дійсно фактично проживав за зазначеною адресою, не заявлені свідки, які б могли підтвердити факт проживання померлого за вказаною адресою.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,256,258,259,263-265,293,315,319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту фактичного проживання не за місцем реєстрації; заінтересована особа: ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 24.07.2023 року.

Суддя А.М.Чуванова