Справа № 211/37/23
Провадження № 2/211/1020/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Страх В.О. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 , який в послідуючому уточнив, про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом 05 квітня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста

Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., справа №211/8214/21, провадження №2-н/211/181/22, вирішила стягнути з ОСОБА_3 відповідно до вимог статей 180, 182, 191, 183 СК України, статей 160-164, 167-172, 430 ЦПК України, аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 грудня 2021 року, на користь матері дитини - ОСОБА_4 .

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що ОСОБА_3 не виконує свій обов`язок у повному обсязі щодо отримання дитини, хоча може допомагати утримувати дітей, має таку можливість, оскільки працює та отримує достатню заробітну плату, що є правдою. Сторони проживали спільно однією сім`єю до травня місяця 2022 року за рахунок позивача ОСОБА_3 . Про те, що відповідач подала ще 16 грудня 2021 року заяву про видачу судового наказу позивачу не було відомо, довідався лише коли отримав заробітну плату, перебуваючи з червня місяця 2022 року у лавах ЗСУ. Дійсно, з березня місяця 2022 року позивач втратив роботу, так як діяльність підприємства зупинилась, але всі збережені кошти витрачались сторонами на утримання дитини.

На сьогоднішній день позивач перебуває на військовій службі у військовій частині

НОМЕР_1 на забезпечення військової частини НОМЕР_2 та отримує грошове забезпечення та одноразові виплати, що підтверджується долученими довідками.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, просив суд позов задовольнити та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Враховуючи ці обставини та вищевикладені вимоги закону, розмір аліментів має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження, а саме з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 4000 гривень щомісячно. Зазначеного розміру аліментів, враховуючи рівний обов`язок відповідача, буде достатньо для забезпечення прожиткового мінімуму дитини, тобто вартісної величини для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, наявності набору продуктів харчування, а також набору непродовольчих товарів та набору

послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб

особистості.

10.04.2023 року представник відповідача адвоката Погорілецька А.В. до суду надала відзив на позовну заяву. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не за позовом боржника. Крім того, позивачем не надано доказів, що його матеріальне положення погіршилось

В ході розгляду справи, у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, надавши пояснення по змісту позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначила, що зміна способу стягнення аліментів порушить інтереси дитини. Дитина на даний час потребує лікування.

В подальшому сторони не з`являлись.

Представник позивача адвокат Страх В.О. до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача адвокат Погорілецька А.В. до суду надала заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та у її відсутність, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони з 15.06.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 7).

В період шлюбу у них народився син: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8). Дитина від народження проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 50).

Судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 грудня 2021 року, на користь матері дитини ОСОБА_4 ( а.с. 11).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 69009400 про примусове виконання судового наказу № 211/8214/21 від 04.05.2022 року ( а.с. 59).

Позивач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ( а.с. 9).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він мобілізований до лав Збройних сил України.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів, в той же час не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов?язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб?єктивних прав та обов?язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року N 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у Постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі N 632/580/17 та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі N 682/3112/18.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відтак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Такі висновки містяться у Постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №524/7388/17, від 11 вересня 2019 року у справі №662/64/18, від 05 лютого 2020 року у справі №664/252/19-ц, від 13 лютого 2020 року у справі №466/4009/18, від 27 травня 2020 року у справі №128/373/18.

Крім того, Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального та сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2020 року у справі № 539/3532/18.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зміна матеріального стану позивача, а саме призов до лав Збройних сил України, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та способу стягнення аліментів.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року по справі №681/15/21, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21).

ОСОБА_3 належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану.

Крім того, позивачем не надано доказів того, який матеріальний стан у нього був на час виникнення обов`язку сплати аліментів на утримання дитини та на день подачі даного позову до суду.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зміну способу та стягнення аліментів, визначених судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2022, тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 липня 2023 р.

Суддя: Н. О. Сарат