Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2023 Справа №607/19950/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . На дату своєї смерті, ОСОБА_3 , була зареєстрована в 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_3 проживала її вуйна - ОСОБА_2 , одночасно їй належала iнша 1/2 вказаного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 прийняла спадщину, так як фактично проживала з нею та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проте не отримала свідоцтво про право на спадщину та належним чином не оформила правовстановлюючі документи. Вказує, що інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було, оскільки остання була одинокою. Таким чином, позивачка зазначає, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та прийняла спадщину після її смерті, а саме 1/2 житлового будинку, за вище вказаною адресою, як така, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та приймає спадщину, якщо не заявляє відмову від неї. Крім цього, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишився заповіт від 09 травня 1997 року, яким померла заповіла належний їй житловий будинок на праві особистої власності і приватизовану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 . 19 березня 2021 року ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у зв`язку із неподанням документів, що посвідчують право власності на вказане спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сампара Н.М. позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою виконкому Великогаївської сільської ради Тернопільського району від 20 вересня 2021 року № 715. На дату своєї смерті, ОСОБА_3 , була зареєстрована в 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з ОСОБА_3 проживала її вуйна - ОСОБА_2 , одночасно їй належала інша 1/2 вказаного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради від 17 вересня 2021 року №711.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як стверджує позивач, після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 прийняла 1/2 спадщину, так як фактично проживала з нею та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проте не отримала свідоцтво про право на спадщину та належним чином не оформила правовстановлюючі документи. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було, оскільки остання була одинокою.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 23 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка заведена Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, наданої на запит суду, у січні 1990 року до Тернопільської районної Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до складу якої входить житловий будинок в АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_3 звернувся її брат - ОСОБА_6 , 1927 року народження, який на час звернення проживав у АДРЕСА_3 .

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , в той час, як ОСОБА_6 в січні 1990 року подав заяву про прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_3 , а тому вирішення даного спору впливає на спадкові права ОСОБА_6 , 1927 року народження, який на час звернення проживав у АДРЕСА_3 , в зв`язку з чим, судом було постановлено ухвалу від 04.07.2022 якою доручено компетентному суду Республіки Польща викликати ОСОБА_6 , 1927 року народження, який проживає за адресом: АДРЕСА_3 та вручити йому копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

На виконання ухвали суду від 04.07.2022 Окружний суд Гданськ-Полуднє в Гданськ ХІІ Цивільний відділ у відповідь на запит на правову допомогу у цивільній справі за зверненням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про вчинення дій у цивільній справі в Гданськ-Полудневому районному суді у Гданську триває провадження про надання судової допомоги. У зв`язку з вищезазначеним Окружний суд Гданьск -Полуднє в Гданьску повідомляє, що: а) немає можливості взяти свідчення у ОСОБА_6 (ОСОБА_6) (правильне написання прізвища - ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )), оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; б) у суді не було провадження щодо підтвердження набуття спадщини і жодного акта, що засвідчує спадщину від ОСОБА_6 , не було складено нотаріусом; в) до кола спадкоємців ОСОБА_6 можуть входити: його дружина ОСОБА_11 , дівоче прізвище ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , після неї спадщину отримала повністю ОСОБА_13 успадкувала повністю, що підтверджується остаточним рішенням Окружного суду Гданьск-Полудне в Гданьску від 23 травня 2011 року, номер справи XII № 1938/10, донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у Гданьську , донька ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , ймовірно проживає в Канаді АДРЕСА_5 (телефон НОМЕР_1 ), дані походять із матеріалів справи для підтвердження спадщини після ОСОБА_11 -актуальних даних немає; онук ОСОБА_20, ймовірно, перебуває в Канаді (відсутні актуальні дані). Враховуючи вище зазначене, виконання заяви про правову допомогу у визначеній сфері є неможливим.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 09.07.2019 Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про що складено відповідний атів запис №97.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 09 травня 1997 року, посвідчений головою виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Бондзюх П.Я., зареєстрованим в реєстрі за №92, яким заповіла належний їй житловий будинок на праві особистої власності і приватизовану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 .

Як вбачається із копії спадкової справи №17/2019 заведеної приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , наданої на запит суду, вбачається, що спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом №55 від 24.12.2019. Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку в спадщині є син померлої ОСОБА_18 , який відмовився від спадкування обов`язкової частки, що стверджується його заявою №56 від 27.12.2019.

Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 460 від 19 березня 2021 року, спадкоємцем ОСОБА_2 є її онучка ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається із: земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0019, площа 0.3085, місце розташування Тернопільська область, Тернопільський район, с. Прошова, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Також, ОСОБА_1 , видано свідоцтво на спадщину № 461, на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0018, площа 0,2500 га., місце розташування АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

19 березня 2021 року ОСОБА_5 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 № 21 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 березня 2021 року прийнято рішення, у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити у зв`язку із неподанням документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Згідно інформаційної довідки № 1226 від 29.09.2020, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, вбачається, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано 1/2 частина за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1990 та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим №215.

Крім того, згідно відповіді наданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №98 від 22.02.2022 на запит суду від 28.01.2022, вбачається, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано: 1/2 частина за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності видане Тернопільською районною радою 0.11.1990 р. на підставі рішення виконкому від 30.11.1990 р. та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим № 215; 1/2 частина за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності видане Тернопільською районною радою 30.11.1990 р. на підставі рішення виконкому від 30.11.1990 р. та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 215. На час обстеження житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 29.09.2020 р. на земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ. «А» з тамбуром і підвалом загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., хлів літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Г», господарська будівля літ. «Д», погріб літ. «Е», огорожа «2-4», септик «5». За матеріалами бюро на земельній ділянці самочинного будівництва не виявлено.

Згідно довідки №711 виданої 17.09.2021 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про те, що згідно даних книги №1 погосподарського обліку за 1986-1990рр. в АДРЕСА_1 дійсно станом на 01.07.1990 року 1/2 житлового будинку належала - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом з тим, як вбачається з довідки виконкому Великогаївської сільської ради від 25 січня 2021 року № 59, ОСОБА_1 є першим спадкоємцем усього житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також, як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1225 від 29.09.2020, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного суду України, котрі викладено у Постанові №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У 1960 році питання набуття права власності на житлові будинки регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до нього постановою Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які визначали умови та правові наслідки будівництва.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995року №56) передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З 12.05.1985 порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) № 5-24/26, а з 25.05.1990року - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69.

Відтак, до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Суспільна група робітничий двір існувала до 15.04.1991, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP "Про введення в дію Закону Української PCP "Про власність", якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Так, у відповідності до положень чинного на той час ЦК Української PCP 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Крім того, згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, індивідуальні (садибні) будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року, не належать до самочинного будівництва.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що спірне нерухоме майно побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином зареєстровано органом місцевого самоврядування - у погосподарських книгах.

Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою Верховного Суду України від 15.01.2014 у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121, обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 - дня набрання чинності Інструкції.

Як зазначено у в п.3.3 листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Як зазначено вище, відповідно до довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 711 від 17.09.2021 будинковолодіння в АДРЕСА_1 , згідно даних книги №1 погосподарського обліку за 1986-1990рр. рахувалося як робітничий двір.

Отже, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року, головою двору була ОСОБА_2 , то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, їй належала 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно, зокрема належну їй 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 своїй онуці ОСОБА_1 , остання спадщину прийняла, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, а тому вона успадкувала належну померлій 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до частково задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що ж стосується іншої 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , та яка на думку позивача була успадкована ОСОБА_2 , так як вона фактично проживала із спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проте не отримала свідоцтво про право на спадщину та належним чином не оформила правовстановлюючі документи, оскільки інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було, так як остання була одинокою, то в цій частині позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як було встановлено Судом, спадкоємцем, який прийняв спадщину (подавши заяву про прийняття спадщини), після померлої ОСОБА_3 , яка є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є її брат - ОСОБА_6 , 1927 року народження, який на час звернення проживав у АДРЕСА_3 . На виконання судового доручення згідно ухвали суду, Окружний суд Гданьск - Полуднє в Гданьску повідомив, що немає можливості взяти свідчення у ОСОБА_6 (ОСОБА_6) (правильне написання прізвища - ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )), оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , а саме 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є її брат - ОСОБА_6 , 1927 року народження, який спадщину прийняв, подавши про це відповідну заяву, проте своїх спадкових справ не оформив.

У зв`язку із наведеним, Суд вважає, що позивач не вправі просити суд про визнання за нею права власності на цілий житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , оскільки остання є власником лише 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в той час, як решту частини будинку в розмірі 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вона не вправі спадкувати після смерті ОСОБА_3 , так як спадщину після неї прийняв її брат ОСОБА_6 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, ЦК України 1963 року, ст. 16, 392, 1216-1219, 1223, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог, відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, адреса місцезнаходження: вул. Галицька, 47, с. В. Гаї, Тернопільський район, Тернопільська область, 47722, .

СуддяВ. Л. Дзюбич