Справа № 201/8793/22
Провадження № 2/201/484/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08 листопада 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в позовній заяві посилалась на те, що 07 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко В.І., який зареєстрований в реєстрі за №1527.

Відповідно до п. п. 1.1 розділу 1 Договору, Позивач передав у власність Відповідачу, строком до 31 листопада 2022 року грошові кошти у національній валюті України в сумі 136 900, 00 грн., що на день підписання Договору складається з еквіваленту суми 5 000, 00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

Вказану суму позики, зазначену у п. п 1.1 Договору, Відповідач зобов`язувалася передати Позивачу відповідно до наступного графіку платежів:

-не пізніше 30 грудня 2021 року 1000, 00 (одна тисяча) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 січня 2022 року 500, 00 (п`ятсот) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 лютого 2022 року 500, 00 (п`ятсот) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 березня 2022 року 500, 00 (п`ятсот) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 квітня 2022 року 500, 00 (п`ятсот) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 травня 2022 року 300, 00 (триста) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 червня 2022 року 300, 00 (триста) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 липня 2022 року 300, 00 (триста) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 серпня 2022 року 300, 00 (триста) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 вересня 2022 року 300, 00 (триста) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 жовтня 2022 року 300, 00 (триста) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

-не пізніше 30 листопада 2022 року 200, 00 (двісті) доларів США та визначена на такий момент за курсом продажу США, встановленим НБУ;

Позивач та Відповідач дійшли згоди здійснювати в іноземній валюті.

30 січня 2022 року, Відповідачем, в рахунок оплати першого платежу було сплачено 1100 (одна тисяча сто) доларів США.

На підтвердження вищевикладеного, Позивачем було написано розписку у простій письмовій формі, у двох ідентичних примірниках, по одному для Позивача та Відповідача.

Згідно розписки від 30 січня 2022 року, після виплати першого платежу, залишок суми боргу за Договором, складає 4200, 00 тис. доларів США.

З моменту виплати грошових коштів у розмірі 1100 (одна тисяча сто) доларів США, Відповідач більше не виконувала взяті на себе зобов`язання. До теперішнього часу Відповідач борг не повернула, чим взяті на себе зобов`язання не виконала.

Будь які намагання Позивача отримати борг, ігнорувались Відповідачем, про що свідчать неодноразові звернення Позивача до Відповідача шляхом усних переговорів, зустрічей та довготривалих переписок у месенджері «Viber».

Станом на день подання позовної заяви, згідно з даними Національного банку України офіційний курс гривні по відношенню до 1 долара США становить - 36,5686 грн.

Загальна сума боргу, яка залишилася несплаченою, 4200, 00 доларів США основного боргу, що еквівалентно згідно офіційного курсу 153 594, 00 грн.; 95, 69 США 3% річних, що еквівалентно згідно офіційного курсу 3926, 12 грн.; 31, 9 США 1% пені, що еквівалентно 1291, 87 грн. Таким чином, сума заборгованості складається з:

-суми основного боргу в розмірі 4200, 00 доларів США;

-3% річних в розмірі 96, 88 доларів США;

-1% пені в розмірі 32, 29 доларів США. (а.с. 1-7).

Відповідач не скористувався своїм правом на подачу відзиву.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 листопада 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 16).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 62).

До суду 13 січня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 63).

Ухвалою судді від 16 січня 2023 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. (а.с. 64-65).

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року підготовче провадження по даній справі закрито справу призначено до розгляду по суті. (а.с.79-80).

Представник позивача надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Від відповідача на електронну адресу суду надійшов лист про її відсутність у місті.(а.с.86).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 07 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко В.І., який зареєстрований в реєстрі за №1527.(а.с.14-15).

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 136 900, 00 грн., що на день підписання Договору складається з еквіваленту суми 5 000, 00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України. Крім того даним договором було складено графік платежів та визначено розмір пені у разі прострочення платежів.

30 січня 2022 року, Відповідачем, в рахунок оплати першого платежу було сплачено 1100 (одна тисяча сто) доларів США. На підтвердження вищевикладеного, Позивачем було написано розписку у простій письмовій формі, у двох ідентичних примірниках, по одному для Позивача та Відповідача. Згідно розписки від 30 січня 2022 року, після виплати першого платежу, залишок суми боргу за Договором, складає 4200, 00 тис. доларів США. (а.с.16).

З моменту виплати грошових коштів у розмірі 1100 (одна тисяча сто) доларів США, Відповідач більше не виконувала взяті на себе зобов`язання. До теперішнього часу Відповідач борг не повернула, чим взяті на себе зобов`язання не виконала. Судом встановлено, що у даній цивільній справі спір виник у зв`язку із неповерненням та невиконання зобов`язання щодо повернення коштів в обумовленому сторонами розмірі та строки.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або також кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Із нотаріально завіреного договору позики від 07 грудня 2021 року вбачається, що на виконання укладеного договору відповідач отримав 5000 доларів США.

Відповідно до розписки від 30 січня 2022 року відповідач сплатив на користь позивача 1100 доларів США.

Частиною 1статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже надана розписка є тим документом, що підтверджує виникнення у сторін правовідносин за договором позики.

У зазначений в договорі строк відповідач, в повному обсязі отримані в якості позики кошти не повернув, відповідно до наданої суду розписки позивачу було повернуто лише 1100 доларів США, чим відповідач порушив умови договору.

В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частин першої, другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20) викладено висновок, що ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). При цьому, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Проте, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши, що за договором позики відповідач отримав у борг 5000 доларів США, а відповідно до розписки (а.с.16) повернув 1100 доларів США, сума заборгованості складає 3900 доларів США, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимоги, з огляду на неправильність розрахунку суми заборгованості, адже 5000 доларів США (сума взята у позику) 1100 доларів США (фактично сплачена боржником сума) = 3900 доларів США (фактичний залишок заборгованості), а не як розраховував позивач - 4200 доларів США, крім того суд звертає увагу, що договором позики не передбачено жодних відсотків за користування коштами та ін. (крім відсоткової ставки пені, яка вираховується позивачем окремо).

З огляду на зазначене сума боргу відповідача станом на час винесення рішення становить 3900 доларів США, що еквівалентно 142 584,00 грн., відповідно 3% річних становлять (142 584,00 грн. (сума боргу) * 3,000% (процентна ставка) /100% * 311 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 3644,68 грн., що в доларовому еквіваленті дорівнює 99,70 доларів США, а 1% пені становить (142 584,00 грн. (сума боргу) * 1,000% (процентна ставка) /100% * 311 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1214,90 грн., що в доларовому еквіваленті дорівнює 33,23 доларів США.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог, а саме: стягнути з відповідача судові витрати: в якості компенсації сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1425,84 грн. (142 584,00 грн. х 1535,94 грн. : 153 594,00 грн. = 1425,84 грн.)

Щодо стягнення з відповідача коштів на правову допомогу, суд вважає, що ЦПК України не встановлює вимог до надання розрахунку (опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, у тому числі відображення у такому розрахунку часу витраченого адвокатом, а тому такий розрахунок може бути наданий у будь-якій письмовій формі, у тому числі може відображатися в акті виконаних робіт (наданих послуг).

З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, а саме договору про надання правової допомоги (а.с.57-59), вищезазначених критеріїв, відсутності клопотання іншої сторони про зменшення судових витрат, суд уважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 07 грудня 2021 року в розмірі 3900,00 доларів США (три тисячі дев`ятсот доларів США).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 3% річних в розмірі 99,70 (дев`яносто дев`ять доларів 70 центів) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1% пені за договором позики від 07 грудня 2021 року в розмірі 33,23 (тридцять три долари 23 центи) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1425,84 (тисячу чотириста двадцять п`ять грн. 84 коп.) грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 20 липня 2023 року.

Суддя С.О. Демидова