Справа №613/679/23 Провадження № 2/613/262/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 липня 2023 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченка С.М.,
за участю секретаря Мізяк М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позов мотивує тим, що з укладенням Заяви - Договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених Заявою - Договором та Правилами, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Всупереч вимогам п.2.2 та п.2.3 Заяви - Договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 07.02.2023 року заборгованість останнього перед АТ «Райфайзен Банк» за Заявою Договором становить 123 603, 15 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 109 682, 83 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 1492,21 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 13 920, 32 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 12 519, 38 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, надав заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд цивільної справи проводити без участі представника АТ «Райффайзен Банк», уточнив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Викликана в судові засідання на 20.06.2023 року, 11.07.2023 року та 25.07.2023 року відповідач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена. Сприяючи в дотриманні прав відповідача, судом було задоволено її заяви від 15.06.2023 року, 10.07.2023 року, для забезпечення можливості укладання нею договору про надання юридичної допомоги та судові засідання двічі було відкладено, останнього разу на 25.07.2023 року. Викликана в судове засідання на 25 липня 2023 року відповідач знову не з`явилася, про місце день та час розгляду справи була повідомлена, надала заяву від 24.07.2023 року за якою, з посиланням на перебування адвоката у відпустці, в черговий раз просила перенести слухання справи на іншу дату, що судом розцінюється як зловживання процесуальним правом та спроба затягування розгляду справи, також зважаючи на те, що жодних даних чи відомостей на підтвердження факту укладення відповідного договору з адвокатом, суду відповідачем надано не було.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наданих доказів, оскільки відповідач систематично не з`являється в судові засідання без поважних причин.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 09.09.2014 року відповідач звернулася до АТ «Райффайзен Банк» і підписала угоду № PDV2-574831 про акцепт публічної пропозиції, відповідно до умов якої прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку.
24.07.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-98292439.
Свої зобов`язання АТ «Райффайзен Банк» виконав у повному обсязі та відкрив поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах згідно Заяви-договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 88 628, 25 грн. Таким чином, позичальником виконано свої зобов`язання за договором та надано відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.
Відповідач ОСОБА_1 всупереч вимогам договору та цивільного законодавства, свої договірні зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала, не повернула у строк отримані кредитні кошти, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-98292439 від 24.07.2021 року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 07.02.2023 року становить 123603,15 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі - 109 682, 83 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 1492,21 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 13 920, 32 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 12 519, 38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості який долучено до позовної заяви.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за простроченням платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст.1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Райффайзен Банк» підлягає стягненню заборгованість за заявою договором про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-98292439 від 24.07.2021 року в розмірі 123 603,15 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі - 109 682, 83 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 1492,21 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 13 920, 32 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 12 519, 38 грн.
Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».
Суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 525, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду.
Суддя