НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 липня 2023 рокуСправа № 322/640/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст позовних вимог і рух справи:

до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивачка в особі представника просить суд:

- виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №83397 від 03.06.2021 про звернення стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по загальній сумі 7780,50 грн, визнати таким, що не підлягає задоволенню;

- стягнути судові витрати з відповідача Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт капітал».

Також позивачкою разом із позовом подана заява про забезпечення.

Ухвалою судді від 01.06.2023 задоволена заява про забезпечення позову.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила наступне.

У вересні 2022 року при зверненні до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі продажу нерухомого майна, позивачці стало відомо про наявність виконавчого провадження №66341215 яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю.

Цього ж дня, позивачка звернулась до для отримання юридичної консультації. На адвокатський запит надано постанову про відкриття виконавчого провадження із ідентифікатором доступу, та інші документи.

У доступі сторін до виконавчого провадження містяться незрозумілі (часткові) фотографії виконавчого напису нотаріуса та заяви ТОВ Вердикт Капітал.

У самому виконавчому написі №83397 від 03.06.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича зазначено про те, що ОСОБА_2 начебто отримала кредит від ТОВ «Фінансова компанія Дінеро».

За строком платежу за Кредитним договором від 21.08.2019 допущено прострочення платежів. Період виникнення заборгованості на фотокопії виконавчого напису не видно, оскільки виконавчий напис внесено до АСВП частково.

Позивачкою ані з ТОВ «ФК ДІНЕРО», ані із ТОВ «Вердикт Капітал», жодних договорів укладено не було, кошти від вказаної фінансової установи вона не отримувала, та взагалі про існування такої компанії не знає, звідки взявся борг позивачці невідомо.

Разом із тим, ані постанови про відкриття виконавчого провадження, ані постанови про розмір мінімальної витрат виконавчого провадження, постанови про стягнення із боржника основної винагороди, постанови про накладення арешту на майно боржника на адресу позиваки не надходило.

У наданих приватним виконавцем Проценком Д.Ю. документах, інформація стосовно договірних зобов`язань між позивачкою ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», ТОВ «Вердик Капітал», як зазначено у виконавчому написі, відсутня, що свідчить про відсутність можливості безспірного списання боргу приватним нотаріусом Остапенком Є.М.

Зокрема, начебто укладений між позивачкою та фінансовою компанією договір у матеріалах виконавчого провадження за ідентифікатором доступу до АСВП відсутній.

Позивачка вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, виданий з порушення діючого законодавства.

Приватним нотаріусом Остапенком Є.М. при виданні оскаржуваного виконавчого напису не додержано формальних процедур і не взято до уваги відсутність і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника ОСОБА_2 згідно з Переліком документів. Відсутні засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості наданий ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» виписка не є документом, який підтверджує наявність та безспірність заборгованості.

Представник позивачки посилається на ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14.

Ухвалою судді від 02.06.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено для сторін строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 02.06.2023 отримана відповідачем відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України 09.06.2023.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву.

Від третьої особи будь-яких пояснень, заяв чи клопотань не надходило.

Згідно з ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом ст.13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При цьому, частиною 1 статті 275 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

3 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №83397, відповідно до якого з ОСОБА_2 пропонується стягнути невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Докази нотаріального посвідчення кредитного договору №AG1380129 від 21.08.2019, укладеного ОСОБА_2 з ТОВ «ФК «Дінеро» в матеріалах справи відсутні.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. від 02.08.2021, було відкрито виконавче провадження №66341215 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису №83397 від 03.06.2021.

6 серпня 2022 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 6 серпня 2022 року, Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1621, прізвище дружини після реєстрації « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.08.2022.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України, під час розгляду цієї справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 по справі №172/1652/18 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 92811495), та зазначає таке.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 3 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Як було зазначено, укладений між первинним кредитором та позивачкою кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначена обставина є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відтак інші доводи сторін не підлягають перевірці.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви позивачкою додано квитанції: від 24.05.2023 №0.0..1 і 0.0..1, якими підтверджується сплата нею судового збору в розмірі 1610,40 грн.

Отже з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у сумі 1610,40 грн (1073,60 грн за подання позовної заяви + 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову).

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №83397 від 3 червня 2021 року про звернення стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у загальній сумі 7780,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердик Капітал» на користь ОСОБА_1 1610,40 (одна тисяча шістсот десять гривень 40 копійок) грн витрат по сплаті судового збору.

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, ідентифікаційний код 36799749;

- третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, 69041, м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, офіс 1.2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складене 26 липня 2023 року.

Суддя Р.О. Губанов