Справа № 347/857/23
Провадження № 2/347/300/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.05.2022р. він був прийнятий на роботу у філію «Косівський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на посаду сторожа. 28.02.2023р. він був звільнений з роботи за власним бажанням, однак при звільненні з роботи з ним не був проведений розрахунок та не виплачена заробітна плата за період з 01.06.2022р. по 28.02.2023р. в сумі 56 560,18грн. Відповідач посилається на відсутнійсть коштів. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки вони не відповідають нормам трудового законодавства. Просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.06.2022р. по 28.02.2023р. в розмірі 56 560,18грн

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 25.07.2023 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 1 статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 115 Кодексу законів про працю України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 13.05.2022р. був прийнятий на роботу у філію «Косівський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на посаду сторожа та 28.02.2023р. він був звільнений з роботи за власним бажанням, що стверджується долученою до матеріалів справи копією трудової книжки від 17.09.1973р. (а.с.4-6).

Частиною першої статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно довідки філії «Косівський райавтодор» від 04.03.2023р. №4 видно, що заборгованість позивача по заробітній платі за період з 01.06.2022р. по 28.02.2023р. складає 56 560,18грн, яка виникла за відсутності грошових коштів і станом на 03.03.2023р. не виплачена.

За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних та допустимих доказів, щодо поважності причин несвоєчасної виплати позивачу належних сум при звільненні у встановлений законом строк, відповідачем суду не надано, та вказана позивачем сума заборгованості по заробітній платі у розмірі 56 560,18 гривень ним не спростована.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не була виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 56 560,18 гривень, що він сам не заперечує, тому позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст.47, 94, 115-116 КЗпП України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ДП «Івано-Франківський облавтодор» код ЄДРПОУ-31790584 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.06.2022року по 28.02.2023року у розмірі - 56 560 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят)грн.18коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.