П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

19 липня 2023 року місто Київ

справа № 757/30987/15-ц

провадження №22-з/824/666/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство "Правекс Банк"

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника Акціонерного товариства "Правекс Банк"" - адвоката Монастирського Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Правекс Банк» про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 18 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Правекс Банк» про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду від 3 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Зубицькою Л.М., залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м.Києва від 18 серпня 2022 року залишено без змін.

8 травня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника АТ "Правекс Банк" - адвоката Монастирського Д.О. про ухвалення додаткового рішення.

У заяві зазначає, що 22 березня 2023 року представник АТ "Правекс Банк" подав до суду заяву, в якій у порядку, встановленому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, повідомив про свій намір подати докази, які підтверджують розмір витрат, понесених АТ " Правекс Банк", у зв`язку із розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за результатами апеляційного перегляду справи (за наявності підстав для розподілу таких витрат на користь відповідача).

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції за результатами перегляду справи залишив апеляційну скаргу представника позивача без задоволення, а оскаржуване рішення про відмову у позові - без змін, наявні правові підстави для покладення витрат АТ «Правекс Банк» на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, на позивача ОСОБА_1 ..

Між АТ «Правекс Банк» та АО «Юридична фірма «Астерс» укладено договір про надання правової допомоги від 17 жовтня 2022 року № 4130/02-2022.

Відповідно до умов зазначеного договору, фірма зобов`язалась здійснити захист, представництво, а також надати клієнтові інші види юридичних послуг та правової (правничої) допомоги щодо нього та/або будь-яких вказаних ним осіб відповідно до його завдань та на умовах договору, а клієнт зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги, які, серед іншого, включають у себе представництво клієнта в правоохоронних органах, в судах усіх інстанцій, установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності, підпорядкування та організаційно -правових форм з правами в повному обсязі, передбаченими нормами законодавства.

11 листопада 2022 року АТ «Правекс Банк» та АО "ЮФ "Астерс" уклали додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги від 17 жовтня 2022 року № 4130/02-2022, в якій дійшли згоди уточнити завдання та вартість послуг за вказаним договором (п. 2).

Зокрема, згідно із п. 2.1 згаданої додаткової угоди, фірма зобов`язалась здійснити представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції у справі № 757/30987/15- ц. Також визначено, що правова допомога включатиме в себе підготовку відзиву на апеляційну скаргу та всіх необхідних процесуальних документів, участь у підготовчому засіданні та засіданні по суті, загальна кількість яких не перевищить чотири.

Пунктом 2.2 додаткової угоди передбачено, що вартість послуг за цією додатковою угодою становить гривневий еквівалент, 22 500 Євро, без урахування ПДВ та витрат.

Отже сторони договору про правову допомогу погодили визначити вартість такої допомоги у вигляді фіксованого гонорару.

АТ «Правекс Банк» були виставлені рахунки, до яких додані звіти про надану правову допомогу, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами: від 21 грудня 2022 № 12.22-055.4130 на загальну суму 480 840 грн., з яких за правничу допомогу 400 700 грн. (без звіту про надану правову допомогу, оскільки рахунок виставлено на передплату); від 10 лютого 2023 року № 01.23-128.4130 на загальну суму 31 747,97 грн., з яких за правничу допомогу 25 196,8 грн. із двома звітами від 10 лютого 2023 року про надану правову допомогу (один - за передплату, інший за правничу допомогу, не охоплену передплатою); від 5 травня 2023 року № 05.23-008.4130 зі звітом від 5 травня 2023 року про надану правову допомогу на загальну суму 648 697,92 грн., з яких за правничу допомогу 514 839,52 грн..

АТ «Правекс Банк» та АО «ЮФ «Астерс» підписали акти прийому-передачі наданих послуг: від 27 грудня 2022 року № 12.22-055.4130 - за рахунком від 21 грудня 2022 року № 12.22- 055.4130; від 5 травня 2023 року № 01.23-128.4130 - за рахунком від 10 лютого 2023 року № 01.23- 128.4130; від 5 травня 2023 року № 05.23-008.4130 - за рахунком від 5 травня 2023 року № 05.23-008.4130.

На даний час АТ «Правекс Банк» частково оплатило надані послуги у сумі 480 840 грн., з яких за правничу допомогу 400 700 грн. (решта - ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.12.2022 № 4482. Решта наданої правничої допомоги ще підлягає оплаті.

Фактичні витрати відповідача АТ " Правекс Банк" на професійну правничу допомогу адвокатів (не включаючи витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги та ПДВ), які підлягають компенсації за рахунок позивача ОСОБА_1 , становлять загалом 940 736,32 грн: 400 700,00 грн. згідно із актом від 27 грудня 2022 року № 12.22-055.4130; 25 196, 80 грн. згідно із актом від 5 травня 2023 року № 01.23-128.4130; 514 839,52 грн. згідно із актом від 5 травня 2023 року № 05.23-008.4130.

Зазначає, що витрати є повністю співмірними із складністю справи, часом витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), оскільки на роботу за даною справою адвокати витратили загалом понад 95 годин; обсягом наданих послуг та виконаних робіт, адже представництво відповідача АТ " Правекс Банк" у суді апеляційної інстанції включало ознайомлення з матеріалами справи, підготовку, оформлення та подання відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень та заяв з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, аналіз процесуальних документів іншої сторони тощо; ціною позову, оскільки у справі розглядаються вимоги про стягнення коштів у сумі 39 128 249,66 грн., тоді як розмір гонорару адвокатського об`єднання становить 2% від цієї суми.

Просив стягнути з ОСОБА_1 940 736,32 грн. витрат АТ «Правекс Банк» на професійну правничу допомогу.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Зубицька Л.М. подала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 1 грн. В клопотанні зазначає, що представник відповідача до закінчення судових дебатів не заявляв клопотання про намір відшкодувати понесені судові витрати, в тому числі на правничу допомогу. Представник відповідача зазначив, що начебто 22 березня 2023 року він подав заяву про відшкодування судових витрат, але це не відповідає дійсності, оскільки така заяви не була надіслана позивачу, ані представнику позивача, ані суду.

Подання такої заяви без направлення її копії позивачу, з врахуванням положень ст. ст. 182, 183, 178 ЦПК України не може вважатися поданою. Під час апеляційного розгляду така заява не оголошувалась та не досліджувалась, що свідчить про факт зловживання представником відповідача процесуальними правами. При вирішення питання про стягнення судових витрат з позивача, вважає за необхідне врахувати недобросовісну поведінку відповідача протягом усього часу судового розгляду, що призвело до затягування судового процесу на 8 років.

Така недобросовісна поведінка відповідача полягає у ненаданні на вимогу суду інформації, яка стосується суті спору у цій справі; обраній відповідачем тактики " від зворотного" та застосування концепції "негативного доказу", спростування висновками експертів доказів відповідача щодо нібито повернення позивачу грошових коштів, наявність висновків внутрішнього службового розслідування відповідача про наявність ознак підроблення банківської та іншої документації працівниками банку з метою заволодіння грошовими коштами клієнтів банку та направлення відповідних заяв та матеріалів до правоохоронних органів, ненадання відповідачем належних та допустимих доказів повернення грошових коштів позивача.

Відзив на апеляційну скаргу складає 10,5 аркушів, при цьому 5 з них містять лише переписування змісту позовної заяви, змісту оскаржуваного рішення у справі та змісту апеляційної скарги. Оформлення друкованого тексту відзиву не відповідає уніфікованій системі організаційно - розпорядчої документації щодо витримки розміру поля документу. У відзиві такі поля збільшенні задля збільшення аркушів надрукованого тексту документу.

У пункті 4 відзиву на апеляційну скаргу містяться загальні відомості, які не вимагають аналізу матеріалів справи та не містять аналізу норм чинного законодавства.

Крім того відзив, а саме: п.п. 4.1, 4.2, 4.4., 4.5, 5 не містять посилання на норми матеріального права та не містить аналізу матеріалів справи, а тому у звіті про надані юридичні послуги та понесені витрати від 10 лютого 2023 року витрати часу не відповідають дійсності. Очевидно, що підготовка 10 аркушів тексту відзиву (половина з яких друкарська робота), який містить посилання на ст. 4 ЦК України та один пункт Постанову НБУ №492 від 12 листопада 2003 року та не містить посилань на матеріали справи (окрім згадування наявності в матеріалах справи банківських виписок) та не містить ні аналізу практики правозастосування Верховним Судом, ні аналізу практики правозастосування ЄСПЛ, не може займати 21 годину.

Що стосується додаткових пояснень відповідача проти пояснень позивача, то такі відтворені на 8 аркушах, з збільшеними відступами полів у документі, а також відтворюють зміст відзиву на апеляційну скаргу, а тому заявлений витрачений час 6,5 годин на підготовку такого документу є також завищений та не відповідає дійсності.

Крім того, звіт про надані юридичні послуги та понесені витрати від 10 лютого 2023 року та звіт про надані юридичні послуги та понесені витрати від 5 травня 2023 року містять повторення одного і того самого виду робіт, але в різних інтерпретаціях для введення суду в оману щодо дійсних витрат часу на ведення справи в суді апеляційної інстанції. Так зазначений аналіз справи в різних інтерпретаціях, на який АО " ЮФ "Астерс" витрачено 14,5 годин, тобто майже два робочих дні не відповідає дійсності. Більш того відокремленні аналізу матеріалів справи, як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвокатів з підготовки до судового засідання, а тому визначений в заяві про ухвалення додаткового судового рішення розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги. Тому такі види робіт, як аналіз матеріалів справи/юридичний аналіз матеріалів справи мають бути виключені із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги та не можуть бути враховані при визначені суми розподілу судових витрат.

Вичитування тексту та виправлення недоліків змістовного і стилістичного характеру належать до завдань та обов`язків коректора, а не радника адвокатського об`єднання, а тому такі роботи мають бути виключені з загальної вартості наданих відповідачу правничої допомоги та не можуть бути враховані при визначені суми розподілу судових витрат.

Такий вид робіт як "увага інформація щодо призначення справи до розгляду" взагалі не є необхідним, оскільки процесуальним законодавством передбачений чіткий порядок повідомлення учасників справи про судові засідання, а тому відсутня необхідність витрачати 0,3 години часу на перегляд інформації на сайті суду про призначене судове засідання.

Витрати 4 годин часу радником АО " ЮФ "Астерс" на підготовку до судових засідань по даній справі є необґрунтованими, оскільки представник вже виконував у цій справі вичитку та редагування документів, аналіз матеріалів справи, юридичний аналіз, тощо.

З урахуванням обсягу відзиву на апеляційну скаргу та обсягу додаткових пояснень, витрати 4,5 годин на підготовку до одного судового засідання на 22 лютого 2023 року трьома працівниками АО " ЮФ "Астерс" є необґрунтованими.

В контексті витрат часу адвокатів АО " ЮФ " Стерс" на участь у судових засіданнях, необхідно зазначити, що у заяві про ухвалення додаткового судового рішення не зазначено про те, скільки часу адвокати доповідали в судовому засіданні, а тому такі витрати не підлягають відшкодуванню.

У звітах вказано такий вид витрат, як адміністративні витрати у розмірі 5% від вартості послуг. До адміністративних витрат належать витрати та видатки на адміністрування справ та завдань клієнта, в тому числі, фотокопіювання та інші способи відтворення, витрати на послуги секретарського персоналу, архівування, місцеві та міжнародні телекомунікаційні послуги, місцеві та міжнародні поштові витрати, послуги служби кур`єрської доставки, проїзд в межах міста, тощо. Такі витрати визначені в сумі 1118,51 Євро. Разом з тим, у звітах про надані юридичні послуги не вказано про жодні витрати та видатки на адміністрування даної справи. Тобто визначений розмір таких витрат є недоведеним.

Заява про ухвалення додаткового судового рішення не містить будь-якого обґрунтування про те, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу та додаткових пояснень вимагали залучення трьох представників.

Додатковою угодою №2 від 11 листопада 2022 року до договору про надання правової допомоги №4130/02-2022 від 17 жовтня 2022 року визначено обсяг правової допомоги, який надає АО " ЮФ "Астерс" АТ "Правекс Банк", де не було визначено та погоджено інші види робіт, такі як зазначені у звітах ( ознайомлення з матеріалами справи, комунікація з клієнтом; увага коментарям клієнта, увага електронному листування, тощо), а тому такі не підлягають відшкодуванню.

Інформація, викладена у звітах про надані юридичні послуги та понесені витрати та зміст документів, які були надані АО "ЮФ "Астерс" до суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що відомості про витрату часу в розмірі 95 годин на дану справу є недостовірними.

12 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення представника АТ " Правекс Банк" - адвоката Гловацького О.С. на клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зменшення витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представники АТ "Правекс Банк" - Монастирський Д.О., Дусановський С.К., Мазур В.О., доводи заяви про ухвалення додаткового рішення у справі підтримали в повному обсязі, просили заяву задовольнити, стягнути з позивачки ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 940 736,32 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Зубицька Л.М. заперечувала проти доводів заяви представників відповідача, просила зменшити розмір судових витрат.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 3 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 2023 року представником відповідача АТ " Правекс Банк " - адвокатом Монастирським Д.О. було подано до суду заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у якій повідомив про намір подати докази, що підтверджують розмір витрат понесених відповідачем у зв`язку із розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за результатами апеляційного перегляду справи (за наявності таких витрат на користь відповідача).

Заяву про ухвалення додаткового рішення представником відповідача АТ "Правекс Банк" - адвокатом Монастирським Д.О. направлено до Київського апеляційного суду 8 травня 2023 року, що підтверджується конвертом, отже останнім були дотримані вимоги ч.1 ст.134 та ч.8 ст.141 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником відповідача АТ " Правекс Банк" - адвокатом Монастирським Д.О. надано копії: договору про надання правової допомоги №4130/02-2022 від 17 жовтня 2022 року, укладений між АО " ЮФ "Астерс" та АТ "Правекс Банк"; копію додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №4130/02-2022 від 17 жовтня 2022 року від 11 листопада 2022 року; рахунок №12.22-055.4130 від 21 грудня 2022 року на сплату 400 700 грн. за додатковою угодою №2 до договору про надання правової допомоги №413-/02-2022 від 17 жовтня 2022 року; рахунок №01.23-128.4130 від 10 лютого 2023 року на сплату 25 196,80 грн. згідно додаткової угоди №2 від 11 листопада 2022 року за договором про надання правової допомоги №413-/02-2022 від 17 жовтня 2022 року; звіт про надані юридичні послуги та понесені витрати від 10 лютого 2023 року; рахунок №05.23-008.4130 від 5 травня 2023 року на сплату 540 581,60 грн.; звіт про надані юридичні послуги та понесені витрати від 5 травня 2023 року; акти №12.22-055.4130 прийому - передачі наданих послуг згідно додаткової угоди №2 від 11 листопада 2022 року; акт №01.23-128.4130 прийому - передачі наданих послуг згідно додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №4130/02-2022 від 17 жовтня 2022 року; акт №05.23-0084130 прийому-передачі наданих послуг згідно додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги 34130/02-2022 від 17 жовтня 2022 року; копію платіжної інструкції від 27 грудня 2022 року №4482.

У клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Зубицька Л.М. зазначила, що розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із наданими послугами про надання правової допомоги, витрачений час на виконання робіт є завищеним, звіти про надання юридичних послуг містять повторення одного й того самого виду робіт, але в різних інтерпретаціях, деякі види робіт, які зазначені як самостійний вид адвокатської послуги є необґрунтованими та охоплюється іншими діями адвоката при наданні юридичних послуг; необґрунтованість витрат часу на певні види роботи; необґрунтованість адміністративних витрат зазначених в договорі; зазначення видів робіт, що не були передбачені умовами договору.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд апеляційної інстанції встановив, що предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення і побудову правової позиції професіоналом в галузі права.

Крім цього, суд враховує те, що правова позиція сторони відповідача у справі у суді першої та апеляційної інстанції не змінювалась, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулюють спір у справі та документи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовувала вимоги та інші обставини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зубицької Л.М. про зменшення витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що відшкодування заявлених представником відповідача витрат у розмірі обумовленого сторонами угодою є завищеним та необґрунтованим, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

Колегія суддів вважає, що з огляду на подані представником скаржника процесуальні документи, доказове наповнення матеріалів справи та їх об`єм, враховуючи складність справи та виконані роботи, тривалість судових засідань в суді апеляційної інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, обґрунтованими та справедливими є витрати на правничу допомогу у розмірі 10 % від суми , яку просить стягнути представник відповідача АТ " Правекс Банк" (940 736,32 грн.), що становитиме 94073,63 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ " Правекс Банк" в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 94 073,63 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткова постанова складена 25 липня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус