Справа № 463/9135/22
Провадження № 2/463/761/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

представника відповідача ОСОБА_1

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову 26.12.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що присуджений у 2015 році розмір аліментів у розмірі 800,00 грн., який з урахуванням індексу інфляції на даний час становить 1 416,50 грн. щомісячно, що безумовно є недостатнім навіть для задоволення базових потреб дитини. Також змінились обставини та спосіб життя батька дитини, який з серпня 2021 року проживає в Польщі, що підтверджується виданим йому податковим номером та картою побуту; працює в Польщі, отримує доходи за мірками держави Європейського союзу. Слід врахувати, що також значно зросли і видатки на дитину, оскільки позивачка разом з дитиною з 25.02.2022 р. постійно проживають у Польщі у зв`язку з початком повномасштабного військового вторгнення росії на територію України. Фактично з цього часу позивачка лише з 19.05.2022 р. по 20.05.2022 р. поверталась в Україну за речами та документами. Так, лише на оренду кімнати витрати матері дитини становлять 1 000 польських злотих (8 500,00 грн.) щомісячно, а також комунальні платежі. Дитина є дівчинкою 10 років, що зумовлює значні витрати на одяг, взуття, речі до школи; відвідує додаткові заняття з англійської мови; обіди в школі по 100 злотих в середньому місяць (850 грн.), ОСОБА_5 має проблеми з хребтом, тому потрібні реабілітації, щоб зробити це приватно в позивачки немає можливості, а безкоштовного лікаря потрібно по пів року чекати чергу. Натомість відповідач працює в Польщі на будівництві прорабом, тобто має і можливості і обов`язок належно утримувати дитину, яка змушена жити за кордоном, поки в Україні війна. Отже, сплачуваних Відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 березня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позов у якому вказує, що проти позовної заяви заперечує, зазначає, що наразі не може задовольнити потреби неповнолітньої дитини на вищому рівні, ніж раніше. Дохід відповідача залишається низьким. Місячна заробітна плата 2709,48 нетто. Зауважив, що сплачував аліменти в розмірі 50-1000 злотих добровільно і в межах даного місяця. Більше того, як їх судили. Перераховує на рахунок співмешканця ОСОБА_6 , який вказала мати позивача. Він живе на гроші від роботи як муляр. Не так, як мати позивача вводить суд в оману, надаючи невірну інформацію. Заощаджень та цінного рухомого майна у відповідача немає. Веде скромний спосіб життя, не зловживає алкоголем, поважає чинний правопорядок. Водночас, наголошує, що не має наміру ухилятися від сплати аліментів, однак, за обставинами справи, він не в змозі ести витрати на утримання позивача на вищому рівні. Відповідач хоч і не ставить під сумнів той факт, що останнім часом потреби неповнолітнього позивача могли дещо збільшитися, але в даному випадку також слід враховувати матеріальне становище відповідача. А тому виходячи з наведеного, просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, додатково зауважив, що у зв`язку з переїздом позивачки з дочкою до Польщі, витрати на дитину суттєво збільшилися. Відповідач жодним чином участі у вихованні дитини не бере. Вважає аргументи відповідача стосовно співмешканця позивачки безпідставними, оскільки співмешканець дитини не є батьком, а обов`язок щодо виховання та забезпечення дитини лежить на батьках. Відповідач, працюючи виконробом на будівництві в Польщі отримує дохід близько 2-х тисяч євро в місяць, а тому має фінансову можливість виконувати покладені на нього законом обов`язки з утримання дитини, водночас, з часу подання позову припинив сплачувати аліменти. Враховуючи вищевикладене, просить збільшити розмір аліментів до 7 000 грн щомісячно.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення або про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.14) ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з копій закордонного паспорту, виданого на ім`я позивача та її доньки вбачається, що вони на час подання позову перебувають закордоном, а саме в Республіці Польща (а.с.15-17).

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Рішенням від 23 лютого 2015 року Личаківським районним судом м.Львова у цивільній справі №463/210/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитину вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн (вісімсот гривень) щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 20.01.2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач обґрунтовує позов посилаючись на те, що присуджений у 2015 році розмір аліментів у розмірі 800,00 грн, який з урахуванням індексу інфляції на даний час становить 1 416,50 грн. щомісячно, що безумовно є недостатнім навіть для задоволення базових потреб дитини. Також змінились обставини та спосіб життя батька дитини, який з серпня 2021 року проживає в Польщі, що підтверджується виданим йому податковим номером та картою побуту; працює в Польщі, отримує доходи за мірками держави Європейського союзу. Також значно зросли і видатки на дитину, оскільки позивачка разом з дитиною з 25.02.2022 р. постійно проживають у Польщі у зв`язку з початком повномасштабного військового вторгнення росії на територію України. Фактично з цього часу позивачка лише з 19.05.2022 р. по 20.05.2022 р. поверталась в Україну за речами та документами. Так, лише на оренду кімнати витрати матері дитини становлять 1 000 польських злотих (8 500,00 грн.) щомісячно, а також комунальні платежі. Дитина є дівчинкою 10 років, що зумовлює значні витрати на одяг, взуття, речі до школи; відвідує додаткові заняття з англійської мови; обіди в школі по 100 злотих в середньому місяць (850 грн.), ОСОБА_5 має проблеми з хребтом, тому потрібні реабілітації, щоб зробити це приватно в позивачки немає можливості, а безкоштовного лікаря потрібно по пів року чекати чергу. Натомість відповідач працює в Польщі на будівництві прорабом, тобто має і можливості і обов`язок належно утримувати дитину, яка змушена жити за кордоном, поки в Україні війна. Отже, сплачуваних Відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позивач звернулась з даним позовом до суду.

Крім того, на виконанні у Буському відділі державної виконавчої служби у Золочівському районі Львіської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 47216855 з виконання вищевказаного рішення, стягувачем у якому є ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_3 .

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 02.12.2022 року у ВП №47216855 (а.с.18), боржнику відповідно до вищезгаданого виконавчого документа за період з 01.01.2020 року по 02.12.2022 року нараховано до сплати аліментів в сумі 49 593,94 грн. Боржником сплачено 41 042,90 грн. Заборгованість боржника ОСОБА_3 зі сплати аліментів відповідно до вищезгаданого виконавчого документа станом на грудень 2022 року становить 8 551,04.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру та способу стягнення аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Одержувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених ЦПК України.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З врахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, те що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Суд вважає, що позивачем підтверджено факт того, що сума аліментів визначена рішенням у 2015 році є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку діти потребують більше витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне за собою і зміну матеріального становища матері. Окрім цього, позивачем доведено, що дохід батька дитини змінився істотно і він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що він не в змозі задовольнити потреби неповнолітньої дитини на вищому рівні, ніж раніше, дохід відповідача залишається низьким, оскільки дані обставини спростовуються долученими відповідачем доказами, зокрема про те, що він проживає і працює у Польщі і його щомісячний дохід становить 2300 злотих (орієнтовано 20 тис грн.).

А тому суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, змінивши розмір аліментів, які стягуються на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Личаківського районного судом м.Львова у цивільній справі №463/210/15-ц від 23 лютого 2015 року, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд роз`яснює відповідачу, що у разі зміни (погіршення) матеріального становища відповідача, він вправі подати новий позов про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з позивача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,4 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 992,4 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: Львівська область, Буський р-н, с.Ріпнів, РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 24 липня 2023 року.

Суддя: Гирич С. В.