Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1892/23
Провадження № 2/553/2520/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21.07.2023 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОМЕЛІЧ Тетяна Анатоліївна, Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якій позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшло наступне нерухоме майно: житловий будинок номер АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_1 від 07.08.2008 року; земельна ділянка площею 0,2240 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:001:0357, цільове призначення - 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності належить ОСОБА_3 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 09.10.1997 року ІІІ-ПЛ № 028527; земельна ділянка площею 1,9000 га за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, Ковалівська сільська рада, кадастровий номер :00:029:0018, цільове призначення - 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку належить ОСОБА_3 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.05.2008 р. Серія ЯЖ № 353081.

25.05.2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Ковалівської сільської ради Шкурко Валентиною Дмитрівною, зареєстрований в реєстрі за № 107, за яким все належне їй майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу. На даний час заповіт матері не скасований, ніким не оспорений та є чинним.

17.12.2008 року з метою реалізації свого законного права на спадкування за заповітом, складеним матір`ю, позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідно до якої було відкрито спадкову справу № 986/2008. Все зареєстроване за матір`ю спадкове майно є спільною сумісною власністю батьків, оскільки право власності на нього набуте під час перебування батьків у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 , виданим 03.04.1969 року Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 29.03.1969 року зроблено відповідний запис за № 11, в тому числі будинок АДРЕСА_2 , право власності на який хоч і зареєстроване 10.09.2008 року (після смерті спадкодавця), але рішення про його набуття у власність прийняте 11.06.2008 року.

Батько, ОСОБА_4 , після відкриття спадщини щодо майна ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя до нотаріуса не звертався, відповідно, таке свідоцтво йому не видавалося та право власності на зазначену частку в спільному майні подружжя за ним не реєструвалося.

Водночас, батькові ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виповнилось повних 79 років, відтак в силу норми ч. 1 ст. 1241 ЦК України він відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та мав право успадкувати 1/8 частину (половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом) наведеного вище нерухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_3 , що входить до складу спадкового майна.

З заявою про прийняття спадщини або заявою про відмову від прийняття спадщини батько ОСОБА_4 до нотаріуса не звертався. Державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Любов`ю Володимирівною на підставі довідки Ковалівського старостинського округу від 29.12.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вказує на фактичне прийняття ним спадщини після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в силу норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Виходячи з наведеного, належна йому на праві спадкування частка нерухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_3 , становила 3/8 частини.

За життя батька ані він, ані батько право на спадщину, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері не оформлювали, право власності на вказане спадкове майно за собою не зареєстрували. Відповідно, свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Полтавською районною державною нотаріальною конторою не видавались.

Батько позивача ОСОБА_4 20.03.2022 року, він за життя 25.05.2004 року склав заповіт, посвідчений секретарем Ковалівської сільської ради Шкурко Валентиною Дмитрівною, зареєстрований в реєстрі за № 108, за яким все належне йому майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і на що він за законом матиме право, батько заповів йому. На даний час заповіт батька не скасований, ніким не оспорений та є чинним.

У грудні 2022 року з метою реалізації свого законного права на спадкування за заповітом, складеним батьком, позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. повідомила, що внаслідок приєднання Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до Полтавської міської ради відповідно до рішення позачергової другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29.01.2021 року юрисдикція Полтавського районного нотаріального округу вже не поширюється на територію Ковалівського старостинського округу, а тому для вирішення питання щодо оформлення спадщини він повинен звернутися до нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу.

14.12.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька, відповідно до якої нотаріусом відкрито спадкову справу № 82/2022.

03.03.2023 року позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, проте постановою від 03.03.2023 року № 02-31/ нотаріус відмовила у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки спадкове майно є спільною сумісною власністю померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також має право на обов`язкову частку відповідно до ст. 1241 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі № 986/2008 після померлої ОСОБА_3 не видавались, а тому по спадковим справам № 986/2008 та № 82/2022 ОСОБА_2 заявлено об`єкти спадщини, правовий статус яких визначений як спільна сумісна власність подружжя, які на даний час померли, і дані факти унеможливлюють видачу свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, визначення розміру часток успадкування, видачу свідоцтв про право на спадщину по відкритим спадковим справам, а саме: по спадкодавцю ОСОБА_4 спадкова справа відкрита приватним нотаріусом ПМНО Омеліч Т.А., а по спадкодавцю ОСОБА_3 - Полтавською районною державною нотаріальною конторою, відповідно, відсутня можливість проведення державної реєстрації нерухомого майна.

13.06.2023 року звернувся до приватного нотаріуса ПМНО Омеліч Т.А. з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 , нотаріус постановою від 13.06.2023 року № 298/02-14 також відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відповідно до поданих документів та матеріалів спадкової справи № 986/2008, заведеної 17.12.2008 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити частку спадкового майна, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , немає можливості.

Вказав, що на даний час від є єдиним спадкоємцем майна після смерті батьків, однак не має можливості реалізувати своє законне право на оформлення спадщини, що залишилась після смерті батьків через органи нотаріату.

Просить визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на належні на праві спільної сумісної власності його батькам - померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 батьку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент їхньої смерті: житловий будинок номер АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,2240 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:001:0357, цільове призначення - 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 1,9000 га за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, Ковалівська сільська рада, кадастровий номер :00:029:0018, цільове призначення - 01.03 Для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору по справі є визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,2240 га за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 1,9000 га за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, Ковалівська сільська рада, тобто на території Полтавського району Полтавської області, на який розповсюджується юрисдикція Полтавського районного суду Полтавської області.

Відтак підсудність розгляду справи визначається нормою про виключну підсудність, визначеною у ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 31, 187 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 553/1892/23 (провадження № 2/553/2520/2023) за позовом ОСОБА_1 до Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОМЕЛІЧ Тетяна Анатоліївна, Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - передати на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 21.07.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна