Справа №490/9287/20
Провадження №2/487/1636/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого-судді Кузьменко В.В., секретаря судового засідання Рафальської Т.В., представника позивача Мельникова В.І. , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Миколаївського міського центра зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Представник Миколаївської міського центру зайнятості Мельников В.І. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просив стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Миколаївського міського центру зайнятості (, рахунок UA0706115, Державна казначейська служба України м. Київ) незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 22 418,04 гривень та судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

У своєму позові позивач зазначив, що відповідач з 06.07.2020 року зареєстрована в Миколаївському міському центрі зайнятості, як безробітна та їй нараховується допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час реєстрації в центрі зайнятості ОСОБА_3 в якості останнього місця роботи вказала ТОВ "ЕЛІР", в якості дати припинення останнього виду зайнятості - 22.06.2020 року. Пізніше було виявлено, що на момент реєстрації в центрі зайнятості відповідач була зайнятою особою, у зв`язку з чим у період з 06.07.2020 року по 03.11.2020 року незаконно отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 22418,04 грн. Посилаючись на вищезазначене, просили стягнути з відповідача на користь Миколаївського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю, судовий збір.

Ухвалою Центрального районного суду від 25.01.2021 року справу передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2021 року відкрито спрощене провадження по справі.

12.01.2022 року Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Миколаївського міського центра зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, відповідно до якого з ОСОБА_3 незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 22418,04 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн.

Ухвалою суду від 01.05.2023 року скасувано заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2022 року по справі №490/9287/20 за позовом Миколаївського міського центра зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, призначено судове засідання по справі.

В судовому засідання представник позивача позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в задоволені позову просив відмовити, зазначаючи, що виплати повинні були проводитись на наступний день, тобто починаючи з 07.07.2020 року. Крім того, під час реєстрації в центрі зайнятості ОСОБА_3 вказала останнім місцем роботи ТОВ"ЕЛІР" та дату припинення трудових відносин 22.06.2020 року. Такі відомості підтверджуються копією трудової книги, яка надавалась до центру зайнятості в якості такого доказу, зазначено про запис №36 про звільнення за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін на підставі наказу №53/к від 22.06.2020 року. Відомостей про працевлаштування після 22.06.2020 року трудова книжка не містить.

Судом встановлено, що з 06.07.2020 року відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована в Миколаївському міському центрі зайнятості як безробітна та їй нараховувалася допомога по безробіттю.

Встановлено, що відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 (далі - Порядок № 60/62) було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Пенсійного фонду України та виявлено, що на момент реєстрації в центрі зайнятості відповідач була зайнятою особою, що підтверджується копією листа ТОВ "ЄвроСмарт Пауер" від 06.11.2020 року та копією наказу про звільнення , відповідно до яких ОСОБА_3 звільнено з даного підприємства з 06.07.2020 року.

Однак, відомостей про працевлаштування після 22.06.2020 року трудова книжка не містить.

З метою досудового врегулювання спору 17.11.2020 року відповідачу було направлена претензія за №1003/2-20mz. Претензія повернулась як невручена відповідачу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.

За змістом ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом, зокрема, участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Статтею 43 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Частиною 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Положенням наведеної статті Закону передбачено обов`язок застрахованих осіб, які зареєстровані в установленому порядку як безробітні, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Виходячи із наведених законодавчих приписів, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні Державної служби зайнятості України, в особі відповідного районного центру, про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Також, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, зокрема відсутність будь-якого запису про працевлаштування у трудовій книжці відповідача, відсутність в матеріалах справи трудового договору, заяви про прийняття на роботу, або іншого доказу, який би свідчив про волевиявлення ОСОБА_3 бути прийнятою на роботу до ТОВ "ЄВРО СМАРТПАУЕР", суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні ознаки недобросовісності в її поведінці, а тому відсутні правові підстави для стягнення з неї отриманої допомоги по безробіттю. З цих мотивів слід відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265, 352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Миколаївського міського центра зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Заводського районного

суду міста Миколаєва В.В. Кузьменко