Справа № 507/893/21
Номер рядка звіту 9
РІШЕННЯ
"28" грудня 2023 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі судового засідання - Копищик М.С.,
з участю представника позивача - ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,-
встановив :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_4 звертаючись до суду із зазначеним позовом зазначила, що внаслідок видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, якевидане 13 грудня 2019 року ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушується її право на нерухоме майно, а саме на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого АДРЕСА_1 , в тому числі: літ. «А», кімната 1-1, 1-2, 1-3 площею 29,7 кв.м., літ. «а», кімнати 1,3 площею 8,7 кв.м., літня кухня літ. «Б», веранда до літньої кухні літ. «б», підвал літ. «а-1», частина сараю літ. «В», що належать її на підставі заочного рішення Савранського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року по справі № 2-134/2011.
Представник позивача адвокат Остапишена Л.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав викладених в позові.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи, що йому нотаріус правомірно видав свідоцтво на житловий будинок, який залишився після смерті матері ОСОБА_5 , про рішення Савранського районного суду йому не було відомо та позивач не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на нерухоме майно.
Представник відповідача адвокат Дулдієр ОА. просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що право власності на частину житлового будинку, яке визнано за позивачем згідно рішення суду, не зареєстровано в установленому законом порядку, а отже нотаріус правомірно видав ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 23 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с.50).
Ухвалою від 29 вересня 2021 року накладено арешт на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.58).
Ухвалою від 04 січня 2022 року провадження у справі зупинено на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України (а.с.94).
Ухвалою від 31 травня 2022 року поновлено провадження у даній справі (а.с.100).
Ухвалою від 01 липня 2022 року за клопотанням представника позивача витребувано у Державного нотаріуса копію спадкової справи (а.с.109).
Ухвалою від 23 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.142).
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 13 грудня 2019 року нотаріусом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина на яку видано свідоцтво, складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 , в тому числі житловий будинок житловою площею 45,2 кв.м., загальною площею 79,4 кв.м., позначений на ген.плані літ.»А» , літня кухня - літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», частина колодязю, № 1,2 огорожа, належний спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності , виданого 06 квітня 1989 року виконкомом Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області № 3 від 25 січня 1989 року, зареєстрованого Котовським міжміським бюро технічної інвентаризації Одеської області в реєстрову книгу за № 14, що підтверджується довідкою Любашівського районного бюро технічної інвентаризації Одеської області № 269 від 28 травня 2019 року (а.с.125).
Разом із тим, як вбачається із заочного рішення Савранського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року по справі № 2-134/2011 визнано за ОСОБА_6 право власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташованого по АДРЕСА_1 , належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 . Зазначеним рішенням ухвалено внести зміни до свідоцтва про приватну власність на домоволодіння, розташоване АДРЕСА_1 , від 06 квітня 1989 року, вказавши ОСОБА_6 власником частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . Також , відповідно до зазначеного рішення суд ухвалив провести розподіл житлового будинку з надвірними спорудами, згідно висновку будівельної експертизи від 24 січня 2008 року, виділивши ОСОБА_8 у власність квартиру АДРЕСА_2 по першому варіанту: літ. «А», кімната 1-1, 1-2, 1-3 площею 29,7 кв.м., літ. «а», кімнати 1,3 площею 8,7 кв.м., літня кухня літ. «Б», веранда до літньої кухні літ. «б», підвал літ. «а-1», частина сараю літ. «В».
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняли кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному і них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відповідно до ст. 1301 Цивільного Кодексу України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а і також в інших випадках, встановлених законом.
У законі міститься відкритий перелік підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Основною підставою визначено те, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7).
Судом встановлено, що у зв`язку з видачею ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, порушено право приватної власності позивача ОСОБА_4 , оскільки до зазначеного свідоцтва включено майно, яке не належало спадкодавцю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент відкриття спадщини.
Згідно свідоцтва про право власності , виданого 06 квітня 1989 року виконкомом Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області № 3 від 25 січня 1989 року ОСОБА_5 належав житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 .
Із спадкової справи № 132/2019 вбачається, що при видачі свідоцтва про право на спадщину, хоча нотаріус і перевірив склад спадкового майна, проте нотаріусу не було відомо про наявність заочного рішення Савранського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року по справі № 2-134/2011.
Як вбачається із заочного рішення Савранського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року по справі № 2-134/2011, ухвалено внести зміни до свідоцтва про приватну власність на домоволодіння, розташоване АДРЕСА_1 , від 06 квітня 1989 року, вказавши ОСОБА_9 власником частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та провести розподіл житлового будинку з надвірними спорудами. Виділено ОСОБА_8 у власність квартиру АДРЕСА_2 по першому варіанту: літ. «А», кімната 1-1, 1-2, 1-3 площею 29,7 кв.м., літ. «а», кімнати 1,3 площею 8,7 кв.м., літня кухня літ. «Б», веранда до літньої кухні літ. «б», підвал літ. «а-1», частина сараю літ. «В».
Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку встановлено порушення права приватної власності, в частині успадкування ОСОБА_2 нерухомого майна, що належать ОСОБА_4 на підставі заочного рішення Савранського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року по справі № 2-134/2011.
Заперечення відповідача та його представника про те, що право власності, яке виникло у позивача на підставі рішення суду, не зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави для скасування свідоцтва на спадщину, суд до уваги не приймає. Положення ст.182 ЦК України передбачає, державну реєстрацію права власності, проте не передбачає обмежень таких дій строком, а ухилення від реєстрації права , не позбавляє позивачку права власності на нерухоме майно. Також, суд звертає увагу, що відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Наведене свідчить, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна вчинити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції принципу верховенства права. У зв`язку із видачею оспорюваного свідоцтва на спадщину, позивач
позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, яке належить її на підставі заочного рішення Савранського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року по справі № 2-134/2011.
За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведено належними та допустимими доказами те, що видачею оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 були порушені її права, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 1301 ЦК України.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач в позові зазначила, що понесені судові витрати вона не бажає стягувати із відповідача, а отже враховуючи, що відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.
Керуючись ст.133, 141, 258259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд , -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом - задовольнити.
Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 13 грудня 2019 року ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в частині успадкування ОСОБА_2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого АДРЕСА_1 , в тому числі: літ. «А», кімната 1-1, 1-2, 1-3 площею 29,7 кв.м., літ. «а», кімнати 1,3 площею 8,7 кв.м., літня кухня літ. «Б», веранда до літньої кухні літ. «б», підвал літ. «а-1», частина сараю літ. «В», що належать ОСОБА_4 на підставі заочного рішення Савранського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року по справі № 2-134/2011.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 05.01.2024 року.
Суддя: Т.П. Дармакука