ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року

м. Черкаси

справа № 695/836/21

провадження № 22-ц/821/912/22

категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.

секретар: Сергун Т.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

представник відповідача адвокат Істамова Ірина Володимирівна

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Істамової Ірини Володимирівни на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

25 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2021 року суд визнав обов`язковою участь позивача та представника відповідача в судовому засіданні.

17 листопада 2022 року судом було постановлено ухвалу, якою зобов`язано відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надати суду належним чином засвідчену копію кредитного договору б/н від 18 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» та розрахунок заборгованості по даному кредитному договору. Дана ухвала суду була доставлена до електронної скриньки відповідача 05 грудня 2022 року.

Станом на 13 квітня 2023 року відповідачем не надано суду витребувані докази чи повідомлення про неможливість їх подання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2023 року застосовано до АТ КБ «Приватбанк» заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» штраф у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 342 грн.

Роз`яснено, що притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє від обов`язку подати витребувані докази.

Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» подати витребувані судом документи відповідно до ухвали суду від 17 листопада 2022 року не пізніше наступного для з часу отримання цієї ухвали.

Роз`яснено, що у випадку повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, суд з урахуванням конкретних обставин стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала суду обгрунтована тим, що ухвалою суду відповідача було зобов`язано надати суду витребувані докази.

Всупереч наведеним положенням цивільного процесуального закону вимоги ухвали суду про витребування доказів відповідачем ПАТ КБ«Приватбанк» не виконані.

Суд визнав бездіяльність відповідача по невиконанню процесуальних обов`язків як таку, що не відповідає принципам верховенства права та таку, що невиправдано перешкоджає цивільному процесу, тому дійшов висновку про необхідність застосування до відповідача заходів процесуального примусу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2023 року в частині стягнення штрафу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що після отримання відповідачем ухвали суду від 13 квітня 2023 року про застосування заходів процесуального примусу всі необхідні документи, що були витребувані судом ухвалою суду від 17 листопада 2022 року були направлені до суду. Відтак, враховуючи, що відповідачем було забезпечено надання відомостей та документів, що витребувані судом, ухвала суду в частині стягнення штрафу підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу положень ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Перевіряючи мотиви судової ухвали та доводи апеляційної скарги колегія суддів враховує, що в провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді цивільна справа № 695/856/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява подана до суду 25 березня 2021 року. Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року суд визнав обов`язковою участь позивача та відповідача під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року судом постановлено ухвалу, якою зобов`язано відповідача АТ КБ «Приватбанк» надати суду належним чином засвідчену копію кредитного договору б/н від 18 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» та розрахунок заборгованості по даному кредитному договору. Вказану ухвалу суду відповідач отримав 05 грудня 2022 року.

Незважаючи на те, що явка представника відповідача ухвалою суду від 18 листопада 2021 року визнана судом обов`язковою, однак жодного разу він в судове засідання не з`явився, а відповідач витребувані судом ухвалою суду від 17 листопада 2022 року докази не надав, про неможливість подати відповідні докази, не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штраф у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Застосовуючи заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу до АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 342 грн., суд першої інстанції дійшов до правильного та обгрунтованого висновку, оскільки не виконання АТ КБ «Приватбанк» вимог ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2022 року призвело до протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що відповідачем досить тривалий час не виконувалася ухвала про витребування доказів, які були необхідні суду для реалізації принципу справедливого та неупередженого розгляду справи, суд першої інстанції правомірно застосував заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду в частині накладення штрафу підлягає скасуванню зводяться лише до того, що Банк отримавши ухвалу суду від 13 квітня 2023 року виконав вимоги про надання доказів не спростовуються висновків суду першої інстанції та не звільняють відповідача від відповідальності щодо невиконання попередніх ухвал суду.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

При їх здійсненні слід враховувати і вимоги частини четвертої статті 12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних прав.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 2 ст.43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України», пункт 28, справа від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», рішення від 20 січня 2011 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Смірнова проти України» рішення від 08 листопада 2005 року, справа «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. Fгапсе, рішення від 27 квітня 2000 року). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (справа «Красношапка проти України» рішення від 30 листопада 2006 року).

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є правомірною, постановленою з дотриманням норм процесуального законодавства, а відтак підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Істамової Ірини Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 20 липня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.В. Нерушак

Л.І. Василенко