ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Полтава

Полтавськийапеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Лобова О.А. Триголова В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.06.2020 приблизно о 13 год 31 хв за адресою м. Харків, вул. Весніна, 7 А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля Land Rover Discovery, днз. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , автомобіля Мерседес Бенц, днз. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , трамвая під керуванням ОСОБА_5 , автомобіля Акура MDX, днз. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 .

Постановою Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/9879/20 від 13 липня 2020 року відповідача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У результаті вищевказаної ДТП автомобіль Land Rover Discovery, днз. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 одержав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

22.06.2020 позивачем подано заяву про виплату страхового відшкодування до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС».

14.08.2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» здійснило на користь позивача страхову виплату у розмірі 126 889,00 грн.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 241/06-20 від 01.07.2020 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Land Rover Discovery, днз. НОМЕР_1 , становить 361125,40 грн.

Тобто, розмір страхової виплати є недостатнім для повного відшкодування завданої шкоди позивачу. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 234236 грн. 40 коп. Проте, згідно з вказаним звітом вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень після ДТП становить 214520,28 грн.

Таким чином, відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу завдану нею шкоду у розмірі 19716,12 грн.

В обґрунтування вимог відшкодування моральної шкоди, позивач вказує, що заподіяна моральна шкода спричинена неправомірною поведінкою відповідача. Позивач зазнала переживань через пошкодження транспортного засобу, який тільки нещодавно було придбано. Характер і механізм пошкодження автомобіля, а також очікування страхової виплати викликало неабияке занепокоєння та хвилювання позивача, порушення буденного й звичного способу життя.

З урахуванням уточнень позовної заяви позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 19716,12 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та судові витрати по справі у розмірі 8340,80 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 19716 грн. 12 коп., компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 грн.., судові витрати в сумі 8340 грн.

Рішення оскаржила відповідач, подавши апеляційну скаргу через свого представника. У доводах апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що місцевим судом не повно встановлені обставини, що мають значення для справи.

Так, зокрема вказує, що місцевим судом безпідставно взято до уваги, як доказ розміру матеріальної шкоди, висновок вартості матеріального збитку №241/06-20 від 01.07.2020 року. Звертає увагу, що зазначений висновок складений не судовим експертом, оцінювач при складенні висновку не був попереджений про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивого висновку, а отже такий доказ не може бути оцінений як належний та допустимий.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.06.2020 о 13:40 год ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GL550 4MATIC», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 7А, при зміні напрямку руху, не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з трамваєм № T-3707-708, який рухався у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль «Mercedes-Benz GL550 4MATIC», д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , який допустив зіткнення з автомобілем «Acura MDX», д.н.з. НОМЕР_3 .

При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13.07.2020 по справі № 953/9879/20 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 гривень. 27.07.2020 постанова набрала законної сили.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль LAND ROVER DISCOVERY, р.н. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 ..

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AP/7901511 в АТ «СГ «ТАС».

Позивач звернулась до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування, та 14.08.2020 отримала від страховика страхове відшкодування у розмірі 126889,00 грн.

З метою визначення фактичного розміру шкоди, заподіяної власнику пошкодженого транспортного засобу LAND ROVER DISCOVERY, р.н. НОМЕР_1 , 02.07.2020 на підставі договору про надання послуг з авто товарознавчого дослідження, позивач звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_7 для визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу LAND ROVER DISCOVERY, р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до висновків Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №241/06-20, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, р.н. НОМЕР_1 становить 361125,40 грн.; вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, р.н. НОМЕР_1 без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 391958,61 грн.; вартість в пошкодженому стані після ДТП автомобілю LAND ROVER DISCOVERY, р.н. НОМЕР_1 становить 214520,28 грн.; ринкова вартість легкового автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY, р.н. НОМЕР_1 становить 261125,40 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди є доведеним, обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню в повному обсязі, проте з огляду на правила розумності та справедливості, та наданих суду доказів, місцевий суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні правай обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхуванняцивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Разом з тим принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнової шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений йому розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження№ 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі№753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 рокуу справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

У справі встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ним ДТП була застрахована АТ «СГ «ТАС», яким прийнято рішення про виплату позивачу в рахунок відшкодування шкоди 126889 грн., то різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) повинен відшкодувати винуватець ДТП - відповідач.

Місцевим судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 12.06.2020 позивачу була спричинена матеріальна шкода в розмірі 361125,40 грн. Вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень після ДТП становить 214520,28 грн. Матеріальна шкода, що підлягає стягненню на користь позивача становить: 234236,40 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою) 214520,28 грн. (вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень після ДТП ) = 19716,12 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним розрахунком та висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми завданої майнової шкоди в розмірі 19716,12 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню, В обґрунтування вартості матеріальних збитків суду позивачем надано належні та допустимі докази.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, у доводах апеляційної скарги посилається на необґрунтованість Звіту про оцінку вартості матеріального збитку з підстав того, що зазначений висновок складений не судовим експертом, оцінювач при складенні висновку не був попереджений про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивого висновку.

Вказані доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки у даному випадку районний суд прийняв указаний Звіт як письмовий доказ на підтвердження розміру заподіяних позивачу збитків.

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У статті 105 ЦПК України визначено випадки, за яких призначення судової експертизи є обов`язковим. Так призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступіньушкодженняздоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

У справі, що переглядається, суд не встановив наявність умов, за яких підтвердження розміру заподіяних позивачу збитків обов`язково має підтверджуватися висновком судової експертизи. Установивши, що відповідачка належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у заподіянні шкоди майну позивача не надала, районний суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача майнові збитки в розмірі 19716,12 грн.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 158/1981/20 (провадження № 61-12503св21).

Крім того, колегія суддів зауважує, що оцінюючи докази вартості матеріального збитку надані позивачем та відповідачем слід звернути увагу на те, що Звіт, наданий позивачем, складений станом на 22.06.2020 року та містить висновок щодо вартості пошкодженого автомобіля, вартості відновлювального ремонту та його ринкової вартості саме на момент проведення огляду. При цьому, наданий відповідачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження аналогічних посилань на дату визначення вартості відновлювального ремонту, а також дату визначення ринкової вартості автомобіля не містить.

Також, колегія суддів бере до уваги, що при складанні Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, наданого ФОП ОСОБА_7 огляд здійснювався шляхом зовнішнього візуального огляду, а висновок, наданий відповідачем виконано на підставі наданих даних замовником - АТ «СК «ТАС», а саме: кольорових фотогравій та акту огляду.

Інші наведені в апеляційній скарзі, доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючисьст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: О.А. Лобов

В.М. Триголов