Номер провадження: 22-ц/813/2599/23
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2021 року про відмову скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Чернявської Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Таранської Аліни Миколаївни про визнання договору недійсним та визнання переважного права на купівлю квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Таранської А.М. про визнання договору недійсним та визнання переважного права на купівлю квартири.

Одночасно ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_2 з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- накласти арешт на майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена частково.

Накладений арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

У задоволені інших вимог про забезпечення позову відмовлено.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без задоволення.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 задоволена.

Виселено ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_2 .

Вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 .

21 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просила скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2 , який був накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2021 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволені клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду про відмову скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, прийняти постанову, якою скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2 , який був накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 05 серпня 2020 року, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом було постановлено рішення, яким у задоволені первісного позову було відмовлено, однак не вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскільки вважає її необґрунтованою, а доводи викладені в ній такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Таранська А.М. про призначене судове засідання на 25 липня 2023 року були сповіщені належним чином у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 25, зв.б., 28, зв.б. т. 3).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , адвоката Завальнюка Д.Ю., представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Ухвала суду у повному обсязі зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про скасування заходів забезпечення позову є передчасною.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З аналізу статей 149-150 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З наведених положень закону вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до частин 7 10 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. В той же час помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

Вжиті судом заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд лише при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Таранської А.М. про визнання договору недійсним та визнання переважного права на купівлю квартири.

Одночасно ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_2 з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- накласти арешт на майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена частково.

Накладений арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

У задоволені інших вимог про забезпечення позову відмовлено.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без задоволення.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 задоволена.

Виселено ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_2 .

Вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що позовна заява ОСОБА_2 залишена без задоволення,колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з задоволенням заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки суд лише при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постановою Одеського апеляційного суду від 25 липня 2023 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021року залишено без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 368,374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову.

Клопотання адвоката Завальнюка Дмитра Юрійовича про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року про накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454 гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 26 липня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

________________________________________ Є.С. Сєвєрова