ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1264/22
провадження № 2/753/2619/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

при секретарі - Херенкової К.К.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на 1/2 частину квартири та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 1, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач 2, ОСОБА_4 ), третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на 1/2 частину квартири та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна померлого ОСОБА_5 , зокрема квартири АДРЕСА_1 , яка була його особистою приватною власністю.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2013 року у справі № 22- ц/796/10073/2013, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цим же рішенням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 хоч і була придбана ОСОБА_5 під час шлюбу з ОСОБА_6 , але за кошти, які особисто належали ОСОБА_5 , а тому відповідно до ст. 57 СК України вказана квартира належала ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності. Щодо іншої 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 існував невирішений судовий спір. ОСОБА_7 , онука ОСОБА_6 , померлої дружини ОСОБА_5 , не визнаючи права власності за ОСОБА_1 , та претендуючи на цю спірну частку, в лютому 2012 року звернулася до суду з відповідним позовом про визнання права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

28 липня 2021 року Постановою Верховного Суду у справі №753/8626/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на спірну частки квартири АДРЕСА_1 відмовлено, судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі скасовано.

05 лютого 2015 року у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 07 листопада 2013 року у справі №22-ц/796/10073/2013, яке набрало законної сили, було внесено відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 , права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Згідно з даними інформаційної довідки № 292704139 від 27.12.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державі реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта 00) на підставі: договору дарування № 308 від 10 червня 2015 року ОСОБА_4 праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 (дата державної реєстрації: 10.06.2015, запису про право власності 9978131); договору дарування від 07 листопада 2015 року № 220 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 (дата державної реєстрації: 07.11.2015, номер запису про право власності 11942930).

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем усього майна ОСОБА_5 , зокрема квартири АДРЕСА_1 . Проте, наявність Державному реєстрі записів щодо реєстрації права власності по 1/4 частки даної квартири на підставі договорів дарування за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є безпідставним та такими, що порушують законні права ОСОБА_1 на дану квартиру, перешкоджаючи в оформленні за нею відповідних прав в повній мірі, внаслідок чого остання звернулася до суду за захистом, своїх прав та просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , дата державної реєстрації 10.06.2015, номер запису про право власності 9978131; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 дата державної реєстрації 07.11.2015, номер запису про право власності 11942930.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 14 квітня 2022 року відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

02 червня 2023 року від відповідача 1 ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відзив долучено до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Від ОСОБА_7 надійшла позовна заява, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору в якій ставить питання про залучення її до справи та прийняття її позову до розгляду з позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року у задоволенні клопотання про залучення до справи у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_7 - відмовлено. Відмовлено у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на 3/4 частину квартири.

Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року закритопідготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

30 листопада 2022 року від представника відповідача 1 надійшло клопотання про об`єднання цивільних справ 753/1264/22 та 753/12426/22 в одне провалдення.

Ухвалою суду від 31 січня 2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача 1 про об`єднання справ в одне провадження.

30 листопада 2022 року від представника відповідача 1 надійшла заява про зупинення провадження по справі.

Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні заяви про зупинення провадження по справі.

23 лютого 2023 року від представника відповідача 1 надійшла заява про відвід судді Сирбул О.Ф. від розгляду цивільної справи 753/1264/22.

Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року заяву представника відповідача 1 про відвід судді Сирбул О.Ф. від розгляду цивільної справи 753/1264/22 залишено без задоволення.

У судовому засіданні 08 червня 2023 року представник позивача заявив клопотання про витребування копії спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 08 червня 2023 року задоволено клопотання представника позивача щодо витребування копії спадкової справи.

Спадкову справу до суду не надано, представник позивача просив продовжити розгляд справи без витребування спадкової справи, оскільки в судових рішеннях, які наявні в матеріалах справи вже встановлено як спадкове майно так і коло спадкоємців, а отже дані обставини не потребують доказуванню в розумінні приписів ст.ст. 81, 82 ЦПК України.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься відзив від відповідача 1 в якому заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа до суду не з`явилась, викликалася до суду у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, враховуючи принцип достатності доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. від 11.01.2011, зареєстровано у реєстрі № 23, всього майна померлого ОСОБА_5 , зокрема квартири АДРЕСА_1 , яка була його особистою приватною власністю.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2013 року у справі № 22- ц/796/10073/2013, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цим же рішенням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 хоч і була придбана ОСОБА_5 під час шлюбу з ОСОБА_6 , але за кошти, які особисто належали ОСОБА_5 , а тому відповідно до ст. 57 СК України вказана квартира належала ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності.

Щодо іншої 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 існував невирішений спір. ОСОБА_7 , онука ОСОБА_6 , померлої дружини ОСОБА_5 , не визнаючи права власності за ОСОБА_1 , та претендуючи на цю спірну частку, в лютому 2012 року звернулася до суду з відповідним позовом про визнання права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

28 липня 2021 року Постановою Верховного Суду у справі №753/8626/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на спірну частки квартири АДРЕСА_1 відмовлено, судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі скасовано.

05 лютого 2015 року у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі рішення апеляційного суду м.Києва від 07 листопада 2013 року у справі № 22-ц/796/10073/2013, внесено відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 , власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом (реєстраційний номер об`єкта нерухомого 00, номер запису про право власності 8688845).

Згідно з даними інформаційної довідки № 292704139 від 27.12.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державі реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта 00) на підставі: договору дарування № 308 від 10.06.2015 ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 (дата державної реєстрації: 10.06.2015, дата запису про право власності 9978131); договору дарування від 07.11.2015 року № 220 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 (дата державної реєстрації: 07.11.2015, номер запису про право власності 11942930).

Постановою Верховного Суду від 28 липня 2021 року у цивільній справі 753/8626/16-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 про визнання права власності.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.

Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 2012 року по липень 2021 року питання права власності на іншу спірну 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 було предметом судового розгляду у справі № 753/86/26/16-ц, який завершився відмовою ОСОБА_7 у задоволені позову.

В рамках цього судового спору рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року у справі № 2-4696/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року було визнано право власності на 1/2 частини спірної квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 .

Як вбачається з Інформаційної довідки № 292704139 від 27.12.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про зміни щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта 00), 22 квітня 2014 року на підставі цього рішення суду ОСОБА_7 зареєструвала своє право власності на 1/2 частини спірної квартири АДРЕСА_1 (номер запису про право власності № 5770480, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, з 10 вересня 2014 року правова підстава, на якій ОСОБА_7 набула право власності на спірну 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на підставі якої було здійснено відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відпала.

23 вересня 2014 року ОСОБА_7 подарувала на підставі договору дарування 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за нею на підставі вже скасованого рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року у справі № 2-4696/12, ОСОБА_8 , що підтверджується даними інформаційної довідки № 292704139 від 27.12.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

10 червня 2015 ОСОБА_8 подарувала 1/4 частку спірної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 308 ОСОБА_4 , про що було здійснено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності № 9978131 від 10.06.2015), а 07 листопада 2015 року іншу 1/4 частки спірної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 220 подарувала ОСОБА_3 , про що було здійснено відповідний запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно (номер запису про право власності № 11942930 від 07.11.2015).

На період укладення ОСОБА_8 вищевказаних договорів дарування, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року у справі № 2-4696/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18 вересня 2015 року, за наслідком нового розгляду згаданої судової справи, ОСОБА_7 у визнанні права власності на цю спірну 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 було відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом задоволено.

Наведені вище обставини свідчать про те, що відомості про право власності на 1/4 частки спірної квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та про право власності на 1/4 частки спірної квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , внесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі договорів дарування, є незаконними та безпідставними, оскільки первісний дарувальник у ланцюгу згаданих вище договорів дарування, які стали підставою набуття останніми права власності на спірну 1/2 (1/4 + 1/4) частку квартири АДРЕСА_1 , не мав права на її відчуження, а тому суд приходить до висновку що відповідні записи підлягають скасуванню, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 то вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

10 січня 2011 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності.

19 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_5 та прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 була особистою приватною власністю ОСОБА_5 на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Після смерті ОСОБА_5 судовим рішенням за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Підставами звільнення від доказування відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України є обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Щодо права власності на іншу 1/2 частини квартири існував судовий спір між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , який вирішено. Постановою Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 753/8626/16-ц ОСОБА_7 у задоволені позову відмовлено.

Таким чином, ОСОБА_1 , є єдиними спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, та якій належить право власності і на іншу 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивач не може належним чином оформити своє право, оскільки цьому перешкоджає безпідставна та незаконна реєстрація на цю частку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за відповідачами, а тому відповідні записи підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, по`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У матеріалах справи міститься копія Договору про надання правової допомоги від 22.03.2023.

У зв`язку з наведеним суд стягує з відповідачів у користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 25 000 грн., по 12 500 грн. з кожного відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог, суд вбачає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 389,80 грн., по 7 194,90 грн., з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на 1/2 частину квартири та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , дата державної реєстрації 07.11.2015, номер запису про право власності 11942930.

Скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , дата державної реєстрації 10.06.2015, номер запису про право власності 9978131.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 7 194 (сім тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 90 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 7 194 (сім тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 90 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, адреса: 01001, м. Київ, провул. Музейний, 2-Д.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складений 28.07.2023.

Суддя: