Справа № 577/2967/23
Провадження № 2/577/766/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року м.Конотоп Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп в режимі відео конференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 105524,53 грн. по виконавчому провадженню №58267117. У разі задоволення позову просить стягнути витрати на правничу допомогу. Свої вимоги мотивуває тим, що з 16.02.2007 по 07.11.2016 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Макарівського районного суду Київської області від 30.11.2018 року (справа №370/2310/18) стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09.08.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач був обізнаний про сплату аліментів, проте добровільно кошти на утримання дітей не надавав, будь-яких речей не купував. У зв`язку з тим, що в країні війна, позивач вимушена була для безпеки дітей виїхати за кордон. Вимушений переїзд та несплата аліментів негативно впливають на дітей. Позивачу вкрай важко самостійно забезпечувати їх всім необхідним. Розрахунок пені по аліментах за період з 28.05.2013 по липень 2022 розмір за місячним платежем розраховується за формулою: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувались аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Позивачем проведено розрахунок пені з 01 липня 2020 року по 28 лютого 2023 року розмір який становить 419644,94 грн. Оскільки, станом на 01.03.2023 сума заборгованості становила 105524,53 грн. то до стягнення підлягає саме ця сума. Зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції орієнтовно становлять 8000 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вєтрова О.В. прохала суд відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивувала тим, що після розірвання шлюбу, а саме з 07.11.2016 діти залишилися проживати з матір`ю. Відповідач ОСОБА_1 більше 2,5 років утримував дітей добровільно, регулярно переказував кошти, спочатку на ім`я позивачки. Коли дізнався, що діти проживають з бабусею ОСОБА_8 , сплачував на ім`я тещі. Про факт стягнення з нього аліментів дізнався лише після пред`явлення позивачкою судового наказу до виконання. 03.04.2019 звернувся з заявою до Конотопського МРВ ДВС про зарахування кошів в рахунок аліментів згідно наданих квитанцій. Проте, ОСОБА_3 підтвердження не надала. З метою попередження виникнення заборгованості по аліментах відповідач обміняв трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на однокімнатну з доплатою та повторно заплатив кошти на утримання дітей за минулий період, починаючи з 09.08.2018. ОСОБА_1 є малозабезпеченою особою, з 01.06.2023 перебуває на обліку в управління соцзахисту населення Конотопської міської ради для отримання державної соціальної допомоги. На даний час у провадженні Макарівського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який був придбаний під час шлюбу та оформлений на ім`я ОСОБА_3 . Даним будинком користується позивачка. ОСОБА_1 15.09.2013 під розписку взяв кошти у громадянина США ОСОБА_9 у розмірі 49 тис.дол.США для погашення іпотечного кредиту ОСОБА_3 та по сьогоднішній день сплачує борг. Вважає, що розрахунок заборгованості не коректний. Протягом періоду грудень 2019 року жовтень 2020 року відповідач сплачував аліменти в завищеній сумі. Пеню за період червень-серпень 2020 у розмірі 57762,07 грн вважає невірною, оскільки була переплата з боку відповідача. З розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 платив аліменти щомісячно до січня 2022 року у сумі розрахованій та повідомленій державним виконавцем. Про факт, що він не доплачує частину суми аліментів у зазначений період та що є заборгованість відповідач не знав. Вважає, що обов`язок здійснювати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів щомісяця покладено на державного виконавця. Однак, матеріали виконавчого провадження не містять доказів належного своєчасного здійснення розрахунку заборгованості і своєчасного повідомлення його про її наявність та зміну суми, яку необхідно щомісяця сплачувати. Крім цього, 04.03.2022, 07.03.2022 та 28.04.2022 відповідач здійснив переказ коштів на загальну суму 5000 грн позивачу через Приват24, оскільки банківські установи не працювали, не зазначивши, що це сплата аліментів. Державний виконавець ці суми в рахунок аліментів не зарахував. В кінці квітня 2022 року ОСОБА_3 разом з дітьми, без його дозволу виїхала за кордон, точне місце перебування не відоме. Після відновлення роботи банківських установ за наявними реквізитами не міг сплатити аліменти. У матеріалах виконавчого провадження містились неналежні реквізити ОСОБА_3 , які були уточнені лише у квітні 2023 року. Тому заборгованість за період квітня 2022 по березень 2023 року утворилась з неналежних від ОСОБА_1 причин. Також, просить врахувати, що по спеціальності ОСОБА_1 є музикантом, має пенсійний вік та у період воєнного стану має складне матеріальне становище, не має можливості працевлаштуватися. Постановою від 23.03.2023 старшим державним виконавцем Конотопського ВДВС накладено арешт на грошові кошти. Тобто з березня 2023 року по теперішній час рахунки відповідача арештовані, заблоковані, доступу до них він не має. Постановами від 23.03.2023 старшим державним виконавцем Конотопського ВДВС Фоміна Ю.Я. тимчасово обмежено у виїзді за межі України, встановлено обмеження у праві полювання, користування зброєю, у праві керування транспортними засобами. Накладено на боржника штраф у розмірі 31657,42 коп., після перерахунку розміру заборгованості, штраф становить 13426,51 грн, стягнуті витрати виконавчого провадження. Постановою від 19.04.2023 накладено арешт на майно боржника. Станом на 01.07.2023 заборгованість по аліментах згідно розрахунку становить 12893,17 грн. За період з березня 2023 року по липень 2023 року ОСОБА_1 вжив усіх необхідних дій спрямованих на погашення заборгованості та штрафу за цей період списано 70696,73 грн. ОСОБА_1 намагається працювати даючи приватні онлайн-уроки гри на гітарі, працюючи вуличним музикантом, щоб погашати заборгованість яка виникла не з його вини. Вважає, що в складне матеріальне становище відповідача завела позивач, за заявою до нього застосовано заборону виїзду за кордон. Просить врахувати що згідно постанов державного виконавця на відповідача накладено штраф в сумі 13426,51 грн. (а.с. 50 53).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Гринь Л.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У письмових поясненнях зазначає про те, що у відзиві відповідач вказує, що про факт стягнення з нього аліментів у примусовому порядку від дізнався лише після пред`явлення судового наказу до виконання, відкриття 05.02.2019 ВП №58267117 та запрошення його до відділу ДВС. Вказане спростовує його незнання про розмір заборгованості по аліментам, адже у постанові про відкриття виконавчого провадження вказується ідентифікатор доступу, де боржник повинен ознайомлюватися з рішеннями державного виконавця та бути обізнаним про розмір заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що він не був обізнаний з розміром заборгованості, у виконавчому змінювалися державні виконавці. З січня по квітень 2023 року він виїздив за кордон, в Італію, де отримував лише допомогу в розмірі 35 євро, іншого заробітку не мав. Крім того, він не мав реквізитів для сплати аліментів.

Представник відповідача адвокат Вєтрова О.В. також прохала суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася не з вини відповідача. У стягненні витрат на правничу допомогу прохала відмовити за недоведеністю.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 05.07.2023 на 09:00 год. (а.с. 28).

20 червня 2023 року від представник відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вєтрової О.В. надійшла заява про заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.35-43).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року відмовлено представнику відповідача ОСОБА_1 - адвокату Вєтровій О.В. в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.44)

28 червня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Вєтрова О.В. звернулася до суду з заявою про надання додаткового строку для підготовки і подання відзиву (а.с.45-46).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2023 року продовжено відповідачу ОСОБА_1 строк для надання відзиву до 03.07.2023 (а.с.47)

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07.11.2016 розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 16.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №144. (а.с.11)

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю в свідоцтві про народження записана ОСОБА_3 , батьком - ОСОБА_1 . (а.с.7, 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_1 . (а.с.8, 9).

05 лютого 2019 року постановою старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного ВДВС ПН-СХ МРУ МЮ (м. Суми) відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №370/2310/18, виданого 21.01.2019 Макарівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаю стягнення з 09.08.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.54)

Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного ВДВС ПН-СХ МРУ МЮ (м. Суми) заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить: станом на 20.12.2019 становить 255,27 грн. З 21.12.2019 по 31.12.2019 сума аліментів яка підлягає стягненню 1130,63 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 1385,90 грн. За січень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3056 грн, сплачено 4476,82 грн, сукупний розмір заборгованості - 34 грн. За лютий 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3056 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості - 94,50 грн. За березень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3056 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості - 154 грн. За квітень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 2937,33 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості - 332,32 грн. За травень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 2937,33 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості - 510,57 грн. За червень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 2937,33 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості - 688,82 грн. За липень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3374,67 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості - 429,73 грн. За серпень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3374,67 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості - 170,64 грн. За вересень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3374,67 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості 88,44 грн. За жовтень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3373 грн, сплачено 3115,58 грн, сукупний розмір заборгованості 345,86 грн. За листопад 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3373 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 502,78 грн. За грудень 2020 сума аліментів яка підлягає стягненню 3373 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 659,70 грн. За січень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3207,67 грн, сплачено 3216 грн, сукупний розмір заборгованості 651,37 грн. За лютий 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3207,67 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 3859,04 грн. За березень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3207,67 грн, сплачено 6432,16 грн, сукупний розмір заборгованості 634,54 грн. За квітень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3572 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 990,46 грн. За травень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3272 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 1346,38 грн. За червень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3272 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 1702,30 грн. За липень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3855,67 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 2341,89 грн. За серпень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3855,67 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 2981,48 грн. За вересень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 3855,67 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 6837,14 грн. За жовтень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 7735,40 грн. За листопад 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 8633,65 грн. За грудень 2021 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 3216,08 грн, сукупний розмір заборгованості 9531,90 грн. За січень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 13646,24 грн. За лютий 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 17760,57 грн. За березень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 21874,90 грн. За квітень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 25989,24 грн. За травень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 30103,57 грн. За червень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 34217,90 грн. За липень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 38332,24 грн. За серпень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 42446,57 грн. За вересень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 46560,90 грн. За жовтень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 50675,24 грн. За листопад 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 54789,57 грн. За грудень 2022 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 58903,90 грн. За січень 2023 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 63018,24 грн. За лютий 2023 сума аліментів яка підлягає стягненню 4114,33 грн, сплачено 0 грн, сукупний розмір заборгованості 67132,57 грн. Заборгованість по аліментах станом на 01.03.2023 становить 67132,57 грн. (а.с.14-16).

Згідно із наданим позивачем розрахунком, пеня зі сплати аліментів за період з 01.07.2020 р. по 28.02.2023 року (за формулою: сума аліментів х1%х973 (кількість днів прострочення), становить 419644,94 грн. (а.с. 12-13).

Відповідно до розрахунків старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного ВДВС ПН-СХ МРУ МЮ (м. Суми) заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з січня 2020 року по травень 2023 року, станом на 01.06.2023, становить 23778,84 грн (а.с. 42- 43), станом на 01.07.2023 - 12893,17 грн. (а.с.42-43, 58).

З листів адресованих ОСОБА_3 вбачається, що відповідач просить надати йому можливість спілкуватися з дітьми, згідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області №115 «Про призначення днів та годин побачень батька з малолітніми дітьми» (а.с.40-41).

З інформації про виконавче провадження №58267117 від 04.07.2023 року вбачається, що 16 травня 2019 винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, 23 березня 2023 постанови про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у праві полювання, та користування зброєю, 27 березня 2023 року - постанова про накладення штрафу за несплату аліментів в розмірі 13426,51 грн, 19 квітня 2023 року - про звернення стягнення на майно боржника та про арешт майна боржника (а.с.61-64).

19 квітня 2023 року старшим державним виконавцем Конотопського міськрайонного ВДВС ПН-СХ МРУ МЮ (м. Суми) винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних, а саме внесено зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження та замість АТ «Ощадбанк» зазначено АТ КБ «Приватбанк» із зазначенням реквізитів (рахунку) для сплати аліментів. (а.с.59-60).

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 наданої державному виконавцю Конотопського міськрайонного ВДВС ПН-СХ МРУ МЮ (м. Суми), останній прохав зарахувати кошти, які він сплатив згідно квитанцій ОСОБА_8 , бабусі з якою проживають його діти 28.11.2018 3000 грн, 09.11.2019 3000 грн., 06.03.2019 4000 грн, 02.04.2019 3000 грн (а.с.55)

Згідно довідки управління соціального захисту населення Конотопської міської ради від 29.06.2023 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради, з 01.06.2023 до 01.12.2023 призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (а.с.56).

Відповідно до письмової розписки, 15.09.2013 ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , отримав у борг 49000 доларів США від громадянина США ОСОБА_10 , для погашення іпотечного кредиту, оформленого на дружину ОСОБА_3 , для купівлі будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Кошти отримано 15.09.2013, зобов`язувався повернути борг до 15.09.2018 (а.с.57).

V. Норми права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини десятої статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частинами другою, третьою статті 181 СК України встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (ч.3 ст. 195 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3від 15.05.2006р.«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 Сімейного кодексу України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від14грудня 2020року усправі №661/905/19(провадження№ 61-16670сво19)вказано,що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті196СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 листопада 2022 року в справі № 754/4461/21 (провадження № 61-5660св22)

VI. Оцінка суду.

Вислухавши відповідача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Так, суд критично відноситься до доводів відповідача про те, що йому не було відомо про розмір заборгованості, оскільки в силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття і відповідач було відомо, що на виконанні у державного виконавця перебуває судовий наказ про стягнення аліментів, про що він зазначив у відзиві. Накладені на відповідача обмеження у праві виїзду за кордон, обмеження у праві полювання, користування зброєю, керування транспортними засобами, накладення штрафу є лише наслідком невиконання ним аліментних зобов`язань і жодним чином не спростовують вини відповідача у виникненні заборгованості.Посилання відповідача на наявність боргової розписки на придбання житла, спору щодо спілкування з дітьми не стосуються предмету позову стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Окрім того, період отримання коштів в борг (15 вересня 2013 року) і обов`язок їх повернення (15 вересня 2018 року) не охоплюється періодом виникнення заборгованості зі сплати аліментів і періодом за який відповідачу нараховано пеню, а саме з 01 липня 2020 року по 28 лютого 2023 року, тобто значно пізніше, ніж взяття коштів в борг.

З розрахунку державного виконавця вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.03.2023 складає 67132,57 грн (а.с. 15 16). Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований.

З наведеного позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені нараховано за період з 01 лютого 2020 року по 28 лютого 2023 року на загальну суму 419644,94 грн. При цьому за січень та березень 2021 (місяці коли мала місце переплата зі сплати аліментів) пеня взагалі не нараховувалася (а.с. 12-13).

Суд зважає на те, що згідно із чинною редакцією частини першої статті 196 СК України пеня за несвоєчасну сплату аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

З інформації про виконавче провадження, наданої представником відповідача, вбачається, що 27 березня 2023 року скасовано, як помилку державного виконавця, постанову про накладення штрафу в розмірі 30% від суми заборгованості 105524,53 грн., що становить 31657,42 грн.

При цьому, 27 березня 2023 року, на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості 67132,57 грн., що становить 13426,51 грн. штрафу.

Суд враховує, що згідно ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Таким чином, за вирахуванням суми штрафу 13426,51 грн., заборгованість відповідача, станом на 01 березня 2023 року, складає 53706,06 грн. (67132,57 - 13426,51 = 53706,06).

Суд також приймає до уваги, що станом на 01 березня 2023 заборгованість зі сплати аліментів становила 67132,57 грн. (а.с.14-16), пеня нарахована за період з 01 липня 2020 року по лютий 2023 року. У подальшому відповідач вживав заходів для зменшення заборгованості зі сплати аліментів, зокрема, станом на 01 червня 2023 борг зі сплати аліментів становив - 23778,84 грн, а станом на 01 липня 2023 року - 12893,17 грн. (а.с.42-43, 58).

Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи вік відповідача ОСОБА_1 якому виповнився 61 рік, скрутний матеріальний стан відповідача, а саме з 01 червня 2023 року ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені зі сплати аліментів, стягнувши з відповідача 15000 грн пені. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

VІІ. Розподіл судових витрат.

Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).

Частиною 3 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правничої допомоги від 24.02.2023 (а.с. 18 -21), ордер про надання правничої допомоги (а.с. 24, звіт про виконані роботи по договору про надання правничої допомоги від 24.02.2023 на суму 6500 грн, а саме (консультація клієнта, узгодження правової позиції з клієнтом, вивчення та правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, підготовка та складання позовної заяви та підготовка власної позиції, складання процесуальних документів, які необхідні по справі (заяви, пояснення, клопотання), виготовлення сканкопій чи фотокопій документів та посвідчення документів, подача документів до суду в тому числі через підсистему Електронний суд, супровід справи у суді першої інстанції).

В той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Представник відповідача прохала відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу за недоведеністю.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 65000,00 грн., зазначена у звіті про виконані роботи є неспівмірною, з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, оскільки вартість наданих адвокатом послуг не відповідають складності цієї справи, критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумного розміру цих витрат.

Суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 180, 181, 196 СК України, ст. 12 -13, 77-78, 80, 81, 263-265, 280-281 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_4 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. та 2000 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави 1073 грн. 60 коп. (одну тисячу сімдесят три грн. 60 коп) судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_4 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 )

Повне рішення суду складено 27 липня 2023 року.

Суддя Потій Н. В.