Справа № 638/7753/23
Провадження № 2-з/638/75/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючої судді Штих Т.В.

при секретарі Веліток Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, в порядку розгляду заяви про забезпечення позову,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму основного боргу за договором позики від 28.09.2015 1 945 440 грн, відсотки від простроченої суми боргу за договором позики від 28.09.2015 станом на 30.06.203 1911,40 грн, інфляційні нарахування на суму боргу з 28.09.2015 по 30.06.2023 956 762,48 грн, а всього 2 904 113,88 грн. Також стягнути з відповідачів витрати на професійну правову допомогу на сплачений судовий збір.

Разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 28.09.2015, що посвідчена ПН ХМНО Петриченко О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2520 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 01); заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії з продажу, відчуження, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вказаної квартири; накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 01.12.2021, що посвідчена ПН ХМНО Башинською Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1479 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101); заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії з продажу, відчуження, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вказаної квартири; накласти арешт на транспортний засіб Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною розпорядження та користування ним до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, який становить 2 904 113,88 грн. У власності відповідачів перебувають зазначені квартири та автомобіль. Вважає, що вони цілком можуть бути реалізовані і за кошти від їх реалізації позивачу сплачено борг відповідачів. Вважає, що є підстави вважати, що до винесення рішення по цивільній справі дані квартири та транспортний засіб можуть бути продані, що може згодом утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документів, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається зі змісту заяви, вона не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оскільки в порушення вимог п.3, 4, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, в заяві не обґрунтована необхідність застосування саме такого заходу забезпечення, який просить застосувати заявник, не зазначено відомостей, потрібних для забезпечення позову, які б надавали підстави для вирішення даної заяви по суті та вказували на її обґрунтованість, співмірність та відповідність вимогам закону, зокрема, заявником не надано доказів кому саме належить транспортний засіб, на який заявник просить накласти арешт. Крім того, заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення має бути зазначена у заяві про забезпечення позову, оскільки у відповідності до вимог ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявників.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, з урахуванням того, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, суддя вважає необхідним повернути заяву про забезпечення позову заявнику, що не позбавляє заявника права повторно звернутись до суду з заявою, оформленою згідно ст.151 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. ШТИХ.