Справа № 509/2573/18
№ провадження 2/495/905/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволені клопотання/заяви про залишення без руху, без розгляду та повернення позовної заяви

"24" липня 2023 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

особисто позивача ОСОБА_1 ,

особисто відповідача ОСОБА_2 в режимі відео конференції,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання/заяву відповідача від 11 травня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, без розгляду та повернення позивачу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, ДП "Центр обслуговування громадян", ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ІІІ сесії V скликання Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 28.04.2006 року за №16-V, визнання недійсним виданого на його підставі державного акта про право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород - Дністровського міськрайонного суду перебуває вищевказана цивільна справа.

11 травня 2023 року відповідач ОСОБА_2 надав клопотання/заяву про залишення без руху, без розгляду та про повернення уточненої позовної заяви позивачу, відповідно до якої просить суд уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, ДП "Центр обслуговування громадян", ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ІІІ сесії V скликання Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 28.04.2006 року за №16-V, визнання недійсним виданого на його підставі державного акта про право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності залишити без руху, без розгляду та повернути позивачу.

Свою заяву обґрунтовує тим, що Верховний Суд зробив висновок у постанові від 22 березня 2023 року по справі № 603/761/19 та у постанові від 25 січня 2023 року у справі 492/1529/19 зазначивши, що наслідком відмови у прийнятті заяви про зміну предмету і підстав позову є повернення такої заяви позивачу.

У справі 509/2573/18, враховуючи, що уточнена позовна заява вже прийнята до провадження, суду слід постановити ухвалу з урахуванням ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

При прийняті до розгляду уточненої позовної заяви, суд в ухвалі зазначив «згідно уточненої позовної заяви вбачається, що предмет та підстави позову ОСОБА_1 змінені не були, а спірні правовідносини сторін виникли щодо права власності на будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем було змінено предмет позову було заявлено нову позовну вимогу, яка не була зазначена у первинному позові, а саме: вимогу скасувати рішення Роксоланівської сільської ради № 16-V від 30 листопада 2005 року про переведення земельної ділянки до земель запасу, із посиланням на обставини, що порушено порядок прийняття цього рішення.

Вказані обставини також не були зазначені в первісній редакції позову, а отже не були підставами первинного позову.

Ця нова вимога повністю змінила підстави позову.

Позовна заява уточнена, яку 26 жовтня 2021 року подав до суду ОСОБА_1 за своїм змістом є фактично новим позовом.

Якщо суд не встановить порушення ст. 49 ЦПК України, то суд може залишити таку позовну заяву без розгляду у відповідності до ст. 44 ЦПК України.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи у відсутність.

Відповідач в судовому засіданні своє клопотання/ заяву підтримав та наполягає на її задоволені.

Від представника Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Інші учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Суд розглядає клопотання/заяву за відсутність належним чином повідомлених сторін.

Вислухавши думку відповідача по справі, оглянувши клопотання/заяву відповідача, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно розпорядження № 1 від 24 вересня 2020 року голови Овідіопольського районного суду матеріали зазначеної справи передані на розгляд до Білгород Дністровського міськрайонного суду.

05 жовтня 2020 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду, суддя Шевчук Ю.В. вказана справа прийнята до провадження судді з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

30 листопада 2021 року Ухвалою суду відмовлено у задоволені заяви відповідача про відмову у прийнятті уточненого позову, уточнений позов ОСОБА_1 прийнятий до розгляду.

Отже судом встановлено, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду, суддя Шечук Ю.В. прийнята до розгляду та ухвала суду набрала законної сили.

В своїй ухвалі суд зазначив, що «суд критично відноситься до доводів сторони відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 щодо зміни позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 предмета та підстав позову, адже згідно уточненої позовної заяви вбачається, що предмет та підстави позову ОСОБА_1 змінені не були, а спірні правовідносини сторін виникли щодо права власності на будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Враховуючи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 скористався своїм законним процесуальним правом щодо уточнення позовних вимог до закриття підготовчого провадження по справі, тобто в межах встановленого процесуального строку, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду уточнену первісну позовну заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту та скасування державної реєстрації права власності земельну ділянку».

Відповідно до ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

2. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

3. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Відповідно до стаття 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову; збільшення або зменшення розміру позовних вимог; об`єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову.

На вказаному наголосив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/3360/17.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.

Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13ЦК).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 ст. 13 цього Кодексу (ч. 3 ст. 16 ЦК).

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами.

Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом.

При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу.

Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Європейський суд з прав людини застосовує положення, передбачене ч.3ст.35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо.

Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п.3 ст. 35 Конвенції, мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ.

При цьому, суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Оглянувши та перевіривши доводи сторони відповідача з приводу зловживання процесуальними правами позивачем, судом не встановлено обставин, які б свідчили про подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмету спору або у спорі, що має очевидно штучний характер, а ствердження відповідача щодо необґрунтованості позову, відсутності права власності будуть досліджуватися за результатами розгляду справи, адже такі доводи відповідача будуть враховані судом при ухвалені рішення при дослідженні доводів обґрунтованості позовних вимог.

Як вже зазначалось раніше, ухвалою суду від 30 листопада 2021 року уточнена позовна заява позивача прийнята до розгляду судом, підстав у суду щодо залишення її без руху, без розгляду або повернення не встановлено, тому суд вважає за необхідне в задоволені клопотання / заяви відповідачу відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 189,197, 198, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені клопотання/заяву відповідача від 11 травня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, без розгляду та повернення позивачу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, ДП "Центр обслуговування громадян", ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ІІІ сесії V скликання Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 28.04.2006 року за №16-V, визнання недійсним виданого на його підставі державного акта про право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 28 липня 2023 року.

Суддя: