Справа № 544/1534/23
№ 2/544/262/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 липня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Сайко О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу за позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженю відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Пирятинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення грошових коштів таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженю відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", в якому просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 04.02.2021, зареєстрований в реєстрі за № 5864, про стягнення із ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженю відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" невиплачених у строк грошових кошти у розмірі 34 490 грн,таким, що не підлягає виконанню.

Позичач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у травні 2023 році їй стало відомо, що у відділенні АТ «ПриватБанк» заблоковано її картковий рахунок на підставі постанови Пирятинського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). В подальшому їй було повідомлено про відкриття виконавчого провадження №654330267 від 17.05.2021 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» боргу у розмірі 34 490 грн.

Вказує, що у виконавчому написі вказаний її статус боржника, нібито який виник за кредитним договором № від 12.02.2018, укладеного з ТОВ «Інфінанс», по якому у подальшому, кредитором було неодноразово відступлено право вимоги стягнення боргу іншим фінансовим установам, а саме: ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», і кінцевому кредитору ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». З цього приводу вважає за необхідне заявити, що вона ніколи не мала ніяких фінансових відносин з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та іншими фінансовими установами, що вказані у виконавчому написі. Ніяких кредитних договорів та інших угод ні у простій ні у письмовій формі, ні нотаріально посвідчених з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не укладала. При цьому, вона ніколи не отримувала жодних письмових повідомлень про наявність будь-якої фінансової заборгованості ні від зазначених установ ні від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. Тому не визнає фінансові відносини та заборгованість, оскільки договорів з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не укладала.

Вважає, що виконавчий напис нотаріуса про стягнення з неї грошових коштів необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: нотаріус має право вчиняти виконавчий напис тільки тоді, коли справа безспірна, тобто коли боржник погоджується із заборгованістю. Зазначає, що кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи викладене, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Директор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворський Р.І. 06.07.2023 на електронну адресу суду надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді. Крім цього, 06.07.2023 від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, в порядку ст.206 ЦПК України. Втім, вимогу позивача в частині стягнення з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» орієнтованих судових витрат в розмірі 2000 грн вважає за необхідне залишити без задоволення, оскільки розподіляючи судові витрати між сторонами у справі необхідно враховувати дії сторони, щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи.

За ч. 1ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

14 липня 2023 року позивач ОСОБА_2 надала заяву-заперечення на клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді.

Оскільки, позивач не надала своєї згоди на врегулювання спору за участю судді, врегулювання спору за участю судді не здійснювалося.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 04.02.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5864, про стягнення із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» невиплачені в строк грошові кошти у розмірі 34 490 грн, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250121 ФК від 25.01.2021, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021 , якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс», на підставі Договору факторингу №30112018 від 30.02.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_4 (а.с.14).

17 травня 2021 року державним виконавцем Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Журбою Т.О. відкрито виконавче провадження на підставі заяви про примусове виконання зазначеного вище виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 5864 (а.с.12).

Позивачка вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи 04.02.2021 виконавчий напис №5864 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості, не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої її відповідальності перед відповідачем, порушив вимоги закону, у зв`язку з чим звернулася до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц) зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини першої статті 39 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Із доказів, наявних у матеріалах справи, убачається, що кредитний договір № від 12.06.2017, на підставі якого був вчинений спірний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису (а.с.33-35).

Саме такий правовий висновок зроблено ВП ВС у постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17.

Відповідно до приписів ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, оскільки визнання відповідачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» позову ОСОБА_2 не суперечить закону, не порушує прав та свобод інших осіб, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті,суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн та 268,40 грн сплачених при подачі заяви про забезпечення позову. Крім того, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору від суми 1073,60 грн, що становить 536,80 грн. та 50 відсотків сплачених при подачі заяви про забезпечення позову від суми 536,80 грн, що становить 268,40 грн.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В позові ОСОБА_2 повідомила, що орієнтовні витрати на правову допомогу планує понести у розмірі 2000 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем суду не було надано ні попереднього розрахунку судових витрат, ні остаточного розрахунку.

Разом з тим, Велика палата ВС у постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц зазначила, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.).

Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.У зв`язку з викладеним, суд вважає, що підстави для задоволення вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 19, 76, 81,137,141, 263-265,280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення грошових коштів таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 04 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 5864, про стягнення із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () заборгованості за кредитним договором № від 12.02.2018 в розмірі 34 490 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (; м. Ірпінь Київської обл., вул. Стельмаха Михайла,9а, офіс 204) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) в повернення сплаченого судового збору 805 (вісімсот п`ять) грн 20 коп.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору за подачу позовної заяви від суми 1073,60 грн, що складає 536,80 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову від суми 536,80 грн, що складає 268,40 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області повернути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп., сплаченого згідно квитанції № 17 від 15.06.2023 року (отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м.Пирятин/22030101, код отримувача 37959255, призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ;22030101;Судовий збір; ОСОБА_2 ;;;

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області повернути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп, сплаченого згідно квитанції № 18 від 15.06.2023 року (отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м.Пирятин/22030101, код отримувача 37959255, призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ;22030101;Судовий збір; ОСОБА_2 ;;;.

В частині вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча - О.О. Сайко