Справа № 212/913/23
У Х В А Л А

24 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/913/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2023 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було задоволено шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку трикімнатної квартири (загальна площа 58,7 кв. м., житлова площа 37,4 кв. м.), розташованої по АДРЕСА_1 , а також визнання за ОСОБА_2 право власності на іншу 1/2 частку такої трикімнатної квартири зі стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1973,60 грн.

19 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача, адвоката Швець М. В., надійшла заява з проханням суд ухвалити відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК додаткове рішення про стягнення понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 18200 грн. з відповідача, посилаючись на те, що акт приймання-передачі правничої допомоги від 09.06.2023 р. підписувався позивачкою за місцем її фактичного проживання у Польщі, тому передавався звідти в Україну, що зайняло певний час, який адвокат отримала 16.06.2023 р., тобто вже після винесення судом рішення по справі. При цьому станом на 15.06.2023 р. позивачці адвокатом була надано послуги по даній справі відповідно до умов укладеного договору та додаткової угоди до нього за відповідно: підготовку та подання до суду позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та клопотання про витребування доказів (5 год. 20 хв. роботи вартістю 8000 грн.); підготовку та подання через електронний суд заяви про відкладення розгляду справи 2 березня 2023 року (20 хв. роботи вартістю 500 грн.); підготовку та подання через електронний суд заяви про відкладення розгляду справи 22 березня 2023 р. (20 хв. роботи вартістю 500 грн.); підготовку та подання через електронний суд відповіді на відзив (1 год. роботи вартістю 1500 грн.); підготовку та подання через електронний суд заперечень проти клопотань відповідача (1 год. 10 хв. роботи вартістю 1700 грн.); участь 04.04.2023 р. в судовому засіданні вартістю 1500 грн.; участь 09.05.2023 р. в судовому засіданні вартістю 1500 грн.; підготовку письмових заперечень щодо зупинення провадження по справі (1 год. роботи вартістю 1500 грн.); участь 31.05.2023 р. в судовому засіданні вартістю 1500 грн.; участь 15.06.2023 р. в судовому засіданні вартістю 3375 грн. При цьому надані послуги до 31.05.2023 р. включно підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі правничої допомоги від 09.06.2023 р. та оплачені позивачкою частково станом на 14.06.2023 р. в сумі 17900 грн. за послуги адвоката. Враховуючи зазначене, просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати останньої на правничу допомогу в розмірі 18200 грн.

Ані позивачка, ОСОБА_1 , ані її представник, адвокат Швець М. В., до судового засідання не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду заяви належним чином, надавши заяву з проханням вирішити дану заяву за їх відсутності, яку повністю підтримували.

Ані відповідач, ОСОБА_2 , ані його представники, адвокати Скоробогатько В. Ю. та Сергієнко Д. М., у судове також не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином.

При цьому від представника відповідача, адвоката Скоробогатько В. Ю., надійшли клопотання з проханням ознайомитися з матеріалами справи та перенести розгляд заяви адвоката Швець М. В., а також про проведення наступних засідань у режимі відеоконференції.

Суд, натомість, зазначає, що ухвалою суду від 22 березня 2023 року по даній справі судом вже було задоволено клопотання адвоката Скоробогатько В. Ю. про проведення за його участі усіх судових засідань в режимі відеоконференції, однак останній 24 липня 2024 року не вийшов на зв`язок через відео конференцію на розгляд заяви позивачки про ухвалення додаткового рішення.

Також суд зазначає, що адвокат Скоробогатько В. Ю. є користувачем «Електронного суду», тому йому доступні усі матеріали даної цивільної справи для огляду та ознайомлення.

Крім того усі матеріали заяви про стягнення витрат на правову допомогу були надіслані адвокатом Швець М. В. відповідачу ОСОБА_2 завчасно в момент їх подання до суду 19 червня 2023 року.

Отже, суд зауважує, що в даному випадку процесуальні права відповідача та його представника не були порушені на можливість ознайомитися з матеріалами справи та узяти в ній участь за бажанням.

При цьому за ч. 4 ст. 270 ЦПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, тому підстав для перенесення розгляду такої заяви немає.

Таким чином на підставі наведеного вмотивування розгляд заяви представника позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення було проведено за відсутності учасників процесу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява представника позивача, адвоката Швець М. В., про стягнення витрат за правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так відповідно до положень ст. 246 ЦПК, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, ухвалюючи додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому за ч. 2 ст. 270 ЦПК заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд зазначає, що на виконання п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України адвокат Швець М. В. при поданні позову в інтересах ОСОБА_1 до суду по даній справі повідомила про попередній розрахунок сум судових витрат, які очікує понести позивачка через розгляд справи судом, які складались, зокрема, із витрат на правничу допомогу.

В сенсі положень ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК, суд зазначає, що ОСОБА_1 перебуває за межами країни, тому суд приймає до уваги доводи, викладені адвокатом Швець М. В., на обґрунтування того, що представником позивачки не було вчасно отримано такий акт приймання передачі наданих нею правничих послуг, тобто на підтвердження поважності причин подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, вже після ухвалення судового рішення, оскільки розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження, де дебати не передбачені.

Також суд бере до уваги той факт, що представником позивача були дотримані вимоги закону щодо надання орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу та подання нею до закінчення розгляду справи усної заяви про подальше подання нею заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а також докази таких витрат, які були подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення у справі.

Таким чином суд дійшов переконання, що наявні законні підстави для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання розподілу судових витрат за заявою адвоката Швець М. В.

Отже, вивчивши матеріли справи, суд встановив, що 23 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Швець М. В. було укладено договір про надання правничої допомоги, до якого було укладено додаткову угоду від 25 січня 2023 року про надання правничої допомоги за позовом про поділ майна подружжя, за яким сторони визначили, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1500 грн., а надані правові послуги клієнту підтверджуються актом приймання-передачі.

При цьому фактичні витрати ОСОБА_1 за отриману нею правничу допомогу підтверджуються долученими до справи квитанціями від 1 лютого 2023 року, від 15 лютого 2023 року, від 22 березня 2023 року, від 5 квітня 2023 року, від 8 квітня 2023 року, від 9 травня 2023 року, від 1 червня 2023 року, від 8 червня 2023 року, від 11 червня 2023 року про проведення нею оплати послуг адвоката на загальну суму 17900 грн.

Крім того наданий представником відповідача акт приймання-передачі, наданих адвокатом Швець М. В. послуг з правничої допомоги за договором від 23 грудня 2021 року та додаткової угоди від 25 січня 2023 року, який був підписаний сторонами таких угод, підтверджує наведений адвокатом у заяві про ухвалення додаткового рішення розрахунок погодинної роботи адвоката та фактично надані послуги позивачці до 31.05.2023 р. включно на загальну суму 18200 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу.

Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Суд встановив, що позивачем були фактично понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 17900 грн., які були підтверджені матеріалами справи.

При цьому суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція була викладена неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11 листопада 2021 року по справі № 922/449/21 та від 3 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

Отже, з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивачки на правничу допомогу в сумі 18200 грн. були доведені за актом приймання-передачі наданих ОСОБА_1 послуг адвокатом Швець М. В.

В той же час суд зазначає, що до витрат з правничої допомоги по даній справі не можуть бути віднесені витрати позивачки на загальну суму 1000 грн. щодо подання адвокатом Швець М. В. до суду двох заяв про відкладення розгляду справи, оскільки вони не стосуються реалізації процесуальних прав ОСОБА_1 за поданим нею позовом, а є наслідком неможливості такого представника прибути до суду, тому такі витрати не пов`язані із розглядом справи по суті.

Також суд відкидає посилання представника позивачки на надані нею ОСОБА_1 послуги в сумі 3375 грн. за участь 15.06.2023 р. в судовому засіданні, які не були підтверджені документально актом приймання-передачі.

Таким чином витрати ОСОБА_1 на отриману нею правничу допомогу від адвоката в сумі саме 17200 грн. пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також при цьому дотримані критерії розумності їх вартості, зважаючи на відсутність клопотань від відповідача та його представників про зменшення розміру таких витрат.

Отже, оскільки суд повністю задовольнив заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, то витрати останньої на професійну правничу допомогу адвоката Швець М. В. у встановленому судом розмірі підлягають за ст. 141 ЦПК стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі відповідно 17200 грн.

Керуючись ст. 133-137, 141, 246, 270 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/913/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 17200 (сімнадцять тисяч двісті) грн.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 24 липня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д. О. Козлов