ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6474/23 Справа № 204/5943/23 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2023 року про повернення заяви позивачеві у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2023 року вищевказаний позов визнано не поданним та повернуто заявнику (а.с. 18).

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду (а.с. 22-23).

ОСОБА_2 скористалась своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що суд формально підійшов до розгляду позову, що призводить до затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 у квітні 2023 року через підсистему Електронний суд звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді (а.с. 1-2).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді залишено без руху оскільки позивачу необхідно зазначити офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти відповідача, також зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (а.с. 11). Вказана ухвала суду була направлена ОСОБА_1 на його електронну адресу зазначену в позову та її було доставлено до електронної скриньки 26.04.2023 року 11:56:13 (а.с. 12).

27 квітня 2023 року ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 26 квітня 2023 року про залишення позову без руху через підсистему Електронний суд подав додаткові пояснення стосовно підстав залишення позову зазначених в ухвалі суду, в яких зазначив про те, що згідно довідки наданої йому відповідачем, ФОП ОСОБА_2 не має на даний час електронної пошти та електронної адреси, також зазначив, що при подачі позову жодних судових витрат не поніс, орієнтовний розрахунок судових витрат, які він планує понести під час розгляду справи становить 0,00 грн, вважає, що за вказаних обставин його позов подано без недоліків та подавати новий позов у новій редакції не має потреби. Крім того, до вказаних пояснень надає довідку ФОП ОСОБА_2 згідно якої на даний час вона не має офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, зазначена в реєстрі юридичних осіб електронна пошта тривалий час не працює у зв`язку з тим, що заблокована (а.с. 13-15).

Проте, ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді повторно залишено без руху оскільки позивачу необхідно зазначити офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти відповідача, також зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (а.с. 16). Вказана ухвала суду була направлена ОСОБА_1 на його електронну адресу зазначену в позову та її було доставлено до електронної скриньки 09.05.2023 року 11:12:39 (а.с. 17).

В подальшому ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді визнано неподаним та повернуто заявнику (а.с. 18).

Повертаючи вищевказаний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач вимоги ухвали суду від 05 травня 2023 року у встановлений строк не виконав, тому дійшов висновку про визнання заяви неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Із наявної в матеріалах позовної заяви з урахуванням поданих ОСОБА_1 додаткових пояснень щодо усунення недоліків визначених ухвалою суду від 26.04.2023 року слідує, що подана останнім позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

З вказаною норми процесуальної норми вбачається, що позов повинен містити в тому числі: офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, в тому випадку якщо такі відомі позивачу.

Разом з тим, позивач у своїх пояснення на виконання ухвали суду про залишення без руху від 26.04.2023 року зазначив, що згідно довідки наданої йому відповідачем, ФОП ОСОБА_2 не має на даний час електронної пошти та електронної адреси та на підтвердження вказаного надав копію довідки ФОП ОСОБА_2 згідно якої на даний час вона не має офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, зазначена в реєстрі юридичних осіб електронна пошта тривалий час не працює у зв`язку з тим, що заблокована (а.с. 13-15).

Враховуючи вказане, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків щодо обов`язковості зазначення у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України офіційної електронної адреси та адреси електронної адреси відповідача, оскільки чинним процесуальним законодавством такий обов`язок передбачено лише у разі, якщо позивачу відомі такі відомості. Разом з тим, позивачем було усунуто вказані недоліки та надано відповідні докази на підтвердження відсутності таких відомостей, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову з цих підстав, а також повторного залишення без руху позову з цих підстав та в подальшому повернення позову.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як видно зі змісту позову такі відомості при зверненні з позовом не зазначались, проте, в поясненнях наданих на виконання ухвали суду про залишення позову без руху від 26.04.2023 року, позивачем було зазначено, що при подачі позову жодних судових витрат не поніс, орієнтовний розрахунок судових витрат, які він планує понести під час розгляду справи становить 0,00 грн, що свідчить про усунення позивачем вказаного недоліки, проте, суд уваги на вказане не звернув та без будь-яких на то обгрунтованих підстав безпідставно повторно залишив без руху з цих підстав та в подальшому повернув позов.

Враховуючи все вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем належним чином та у встановлені судом строки було усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду від 26.04.2023 року у зв`язку з чим у суду не було обгрунтованих підстав для повторного залишення позову без руху з цих підстав, що в подальшому призвело до помилкового висновку суду про повернення позову саме з підстав невиконання позивачем ухвали суду про залишення позову без руху.

Крім того, слід звернути увагу також на те, що не зазначення в позові попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи не є беззаперечною підставою для залишення позову без руху та в подальшому для його повернення, оскільки аналіз статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право відмовити у їх відшкодуванні.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

За таких обставин, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зобов`язаний сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, а також роз`яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду були відсутні підстави для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу, а тому суд дійшов до помилкових та передчасних висновків внаслідок чого постановив ухвалу суду з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалів позову до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2023 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова