ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 , про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року АТ «ОГС «Дніпрогаз» звернулось до суду з вищевказаним позовом (а.с. 1-7), в обґрунтування якого посилалось на те, що позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , надаються послуги з розподілу природного газу. За даними АТ «Дніпрогаз», споживачу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

14.03.2019 за вищезазначеною адресою, відповідно до заяви ОСОБА_1 про зупинку лічильного механізму, співробітниками АТ «Дніпрогаз» було оглянуто газовий лічильник Gallus G 4, 2006 року випуску, заводський номер № НОМЕР_2 .

В ході огляду було виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, що потребувало додаткового обстеження заводської пломби, зовнішнього огляду та лічильного механізму комісією Оператора ГРМ шляхом проведення його експертизи, про що відповідно було складного акт про порушення №433 від 14.03.2019.

09.04.2019 комісією АТ «Дніпрогаз» з проведення експертизи ПГЛ за безпосередньої участі представника ДП «Дніпростандартметрологія», проведено експертизу демонтованого у споживача газового лічильника. За результатами проведення встановлено, що замість заводської пломби встановлено металічну заготовку з імітацією відбитків заводу-виробника, на тильній стороні заготовки відтиск у дзеркальному відображенні. В результаті заміни пломби є доступ до суматора.

Таким чином, за результатами експертизи було встановлено несанкціоноване втручання споживача в роботу лічильника, а тому з урахуванням зазначеного складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

На підставі вищевикладеного просило суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 26 150,54 грн та 2 270,00 грн сплаченого судового збору.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року позовні вимоги АТ «ОГС «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 , про стягнення коштів задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Дніпрогаз» вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу у розмірі 26 150 (двадцять шість тисяч сто п`ятдесят) грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Дніпрогаз» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «ОГС «Дніпрогаз» відмовити в повному обсязі та покласти судові витрати на АТ «ОГС «Дніпрогаз», посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права (а.с. 88-96).

АТ «ОГС «Дніпрогаз» скористалось своїм правом та подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

В порядку ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що у зв`язку з реформуванням ринку природного газу та набранням чинності Закону України «Про ринок природного газу» №329-ІІІ від 09.04.2015, Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 №1386/27831 та Типового договору розподілу природного газу, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 №1384/27829, АТ «Дніпрогаз» з 19.06.2017 здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу.

14 березня 2019 року за адресою відповідача за його заявою про зупинку лічильника співробітниками АТ «Дніпрогаз» було оглянуто газовий лічильник. В ході огляду газового лічильника Gallus 2000 G4 зав. №U00462163, 1998 року випуску, встановленого у квартирі відповідача, було виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, що потребувало додаткового обстеження заводської пломби, зовнішнього огляду та лічильного механізму комісією оператора ГРМ шляхом проведення його експертизи, в результаті чого представниками позивача було складено акт № 890 про виявлені порушення від 14 березня 2019 року, у якому зазначено, про зупинку лічильного механізму та про необхідність діагностики заводської пломби (а.с. 14). Засіб вимірювальної техніки (лічильник газу) демонтовано для проведення експертизи про, що було складено акт (протокол) № 890 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 14 березня 2019 року та було запрошено ОСОБА_1 для проведення експертизи лічильника на 19 березня 2019 року з 10 год. по 12 год. (а.с. 15).

Також, 14.03.2019 працівниками АТ «Дніпрогаз» складено акт про порушення №433 в якому зазначено про зупинку лічильного механізму, необхідність діагностики пломби завода-виробника та зазначено про те, що ОСОБА_1 необхідно з`явитись на експертизу БГС в АТ «Дніпрогаз» 19 березня 2019 року. ОСОБА_1 до вказаного акту вніс свої зауваження та зазначив, що у зв`язку з тим, що повірка лічильника не проводилась з 2006 року лічильник зупинився, пломби цілі (а.с. 16).

Згідно з актом про експертизу лічильника газу від 09 квітня 2019 року № 89, пломба на упаковці в цілісності. Замість заводської пломби встановлена металева заготовка з імітацією відбитків завода-виробника, на тильній стороні заготовки відтиск у дзеркальному відображені, тобто в результаті заміни пломби є доступ до суматора (а.с. 17).

Згідно довідки ДП Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 15-2/11594-5 від 09.04.2019 року, лічильник газу Gallus 2000 G4 зав. №U00462163, виробник Schlumderger, не відповідає вимогам Р50-071-98 та не придатний до подальшої експлуатації, так як зовнішній вигляд не відповідає вимогам експлуатаційної документації, відсутня пломба завода-виробника (а.с. 18)

15 квітня 2019 року комісією позивача було розглянуто акт про порушення № 433 від 14.03.2019 року та задоволено вказаний акт про порушення. Результат розгляду комісією акту про порушення № 433 від 14.03.2019 року був оформлений протоколом засідання комісії з розгляду актів порушення Оператора ГРМ від 15 квітня 2019 року (а.с. 19).

В подальшому, комісією з розгляду актів про порушення було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 30.12.2018 по 13.03.2019 на суму 26 150,54 грн (а.с. 20-21).

Відповідач отримав від позивача рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу, складений на підставі акта про порушення № 433 від 14.03.2019 року та позивачу було запропоновано сплатити 26 150,54 грн (а.с. 22-24). Відповідачем заборгованість не сплачено, тому наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2020 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року залишено без змін, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача та скасування актів.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання протиправним рішенням та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 27.12.2022 року.

Зазначеними рішеннями судів встановлено несанкціоноване втручання споживача в роботу лічильника, що підтверджується актом проведеної позивачем експертизи. Також судами було встановлено, що Демонтаж лічильника газу та його пломбування до проведення експертизи, зазначення необхідної інформації проведено у відповідності до п. 3.2.4. Положення та п. 2 гл. 10 розд. X Кодексу ГРМ, Експертизу було проведено повноважним складом комісії у відповідності до вимог глави 10 розд. X Кодексу ГРМ та п. 3.3. Положення щодо експертизи лічильника газу, 15.04.2019 року повноважним складом комісії Оператора ГРМ було розглянуто акт про порушення від 14.03.2019 року № 433, встановлено втручання споживача в роботу лічильника газу та прийнято рішення про його задоволення, складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Також, на неодноразові письмові звернення відповідача йому надавались вичерпні відповіді, надавались роз`яснення, детальні розрахунки та документи щодо нарахування необлікованого обсягу природного газу.

Належними та допустими доказами висновки експертизи відповідачем ОСОБА_1 не спростовано.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи вищевикладене.

Згідно п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, а також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2016 року № 2494, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, встановлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 619.

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Пунктом 1 гл. 2 розділу ХІ зазначеного Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу).

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Зокрема, п. 3 цієї глави визначено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Пунктом 6 гл. 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, визначено, що у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає:

1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо;

2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;

3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ;

4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення;

5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів;

6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог складових в нормальному режимі за бажанням споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути припинено газопостачання на його об`єкт.

Відповідно до п. 4 гл. 6 р. X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ (вузол обліку газу) та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про опломбування.

Відповідно до п. 2 гл. 9 розд. X Кодексу ГРМ, перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюється у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) або його представника.

Пунктом 3.1.3. вищезазначеного Положення встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі, зокрема, у випадку ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника.

Відповідно до п. 3.2.2. Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення складається акт про виявлені порушення у двох примірниках за формою наведеною у додатку 1. Один примірник акту про виявлені порушення залишено у споживача, а другий у представника газопостачальної організації.

Відповідно до п. 11 гл. 5 р. XI Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

У п. 12 гл. 5 р. XI Кодексу ГРС встановлено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Колегія суддів вважає обгрунтованим та вірним висновок суду першої інстанції про наявність обгрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 26 105,54 грн, яка виникла з вини споживача шляхом несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, що призвело до викривлення даних обліку природного газу, чим позивачу було завдано матеріальну шкоду.

Доводи скарги про те, що відповідачем було надано квитанції та роздруківку з особистого кабінету, яка підтверджує, що обсяги споживання газу з моменту заміни лічильника у нього знизились, а не збільшились, що вказує на відсутність факту втручання в систему обліку газу колегією суддів не беруться до уваги, оскільки вони спростовуються актом про експертизу лічильника газу від 09 квітня 2019 року № 89 та рішеннями у справах №199/6645/19 та № 199/5877/21, якими встановлено факт несанкціонованого втручання споживача в роботу лічильника.

Доводи скарги про те, що повірка пломб заводу-виробника на лічильнику є неможливою без участі представника-виробника є безпідставними, оскільки Кодекс ГРМ та Положення не встановлюють такої вимоги.

Доводи скарги стосовно того, що сама експертиза носила формальний характер та зводилась до огляду пломби заводу-виробника, що не є експертним дослідженням, колегія суддів не враховує як безпідставні, оскільки є припущеннями позивача, однак доказування не грунтується на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що встановлення факту несанкційованого втручання з боку відповідача у механізм лічильника складає предмет експертних знань.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Колегія суддів зауважує, що згідно частини 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1-2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на наявність незгоди відповідача з наданим позивачем доказом, а саме: акт про експертизу лічильника газу від 09 квітня 2019 року № 89 відповідність якого нормам чинного законодавства була встановлена в рамках розгляду справ №199/6645/19 та № 199/5877/21 в рамках яких вказаний акт був предметом оскарження, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності судового процесу, відповідач з метою спростування обґрунтованості позовних вимог позивача не скористався своїми процесуальними правами та не заявив клопотань про призначення судом незалежної експертизи з метою спростування висновків викладених в акті про експертизу лічильника газу від 09 квітня 2019 року № 89 щодо несанкційованого втручання в газовий лічильник, в той час як суддя не має відповідних знань та не є експертом в області вказаних досліджень та не може належним чином оцінити вказаний висновок на предмет його достовірності та правильності.

А тому, вказані доводи зводяться лише до незгоди з вказаними доказами на підтвердження вказаного факту та не спростовують вказаних висновків будь-якими іншими належними та допустимими доказами.

Посилання апелянта на постанови Дніпровського апеляційного суду від 30.06.2020 року у справі 178/1061/18 та від 21.03.2023 року у справі № 199/3587/22 колегією суддів не беруться до уваги, оскільки за ч. 4 ст. 263 ЦПК України апеляційний суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не викладені в постановах апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова