1Справа № 335/6184/23 2/335/2390/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

та відмову в задоволенні клопотання

про витребування доказів

24 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Прядка Д.В. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 228219, вчинений 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості, що виникла за кредитним договором № від 31.12.2019, укладеному між Акціонерним товариством «ОТП Банк»», в розмірі 12939 грн. 23 коп.

Ознайомившись з поданими позивачем матеріалами, суддя доходить висновку, що позовна заява не відповідає наступним вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору. В обґрунтування звільнення позивача від сплати судового збору представник позивача посилається на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 26.02.2020 в справі № 643/287018.

Проте Закону України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ст. 1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В поставі від 19.10.2022 в справі № 743/1481/21 Верховний Суд зазначив, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів існування між ним та стягувачем за оскаржуваним виконавчим написом Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» кредитних правовідносин. Більше того, позивач у позовній заяві заперечує факт укладання між ним та зазначеним товариством договорів, отже і факт отримання ним послуг від зазначеного товаритсва.

З огляду на викладене, висновок Верховного Суду, на який посилається позивач, не є релевантним до обставин, зазначеним позивачем у позовній заяві.

Частиною ч. 4 ст. 136 ЦПК України передбачено, що у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, до якої додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 536,80 грн.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» станом на 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

Таким чином, позивачу за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою необхідно подати суду документи про сплату судового збору у розмірі 536,80 грн.(1073,60 грн. - 536,80 грн., сплачених за подання до суду заяви про забезпечення позову).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 чт. 177 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України). У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 5 ст. 83 ЦПК України).

Підстави та порядок витребування доказів судом визначені ст. 84 ЦПК України.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

З позовної заяви вбачається, що однією з підстав позову позивач зазначає вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на документі, на якому його не може бути вчинено у відповідності до закону. Проте оригіналів або копій документів, на яких вчинено оспорюваний виконавчий напис, позивачем суду не надано.

Клопотання позивача про витребування доказів, що міститься в прохальній частині позовної заяви, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України, оскільки в ньому не зазначено обставини, які може підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати; підстави, з яких випливає, що ці докази мають відповідні особи; вжиті позивачем або його представником заходи для отримання зазначених в клопотанні доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Підпунктом 5.1 пункту 5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22.02.2012, передбачено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (пп. 5.2 п. 5 гл. 16 розділу II зазначеного вище Порядку).

Отже, виконавчий напис з оригіналом документа, що встановлює заборгованість, поданий стягувачем для примусового виконання, перебуває у відповідного виконавця.

З копії постанови від 28.07.2022 ВП № 69517475 про відкриття виконавчого провадження вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. Боржником у виконавчому проваджені № 69517475 є позивач ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» має право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження особисто чи через свого представника з можливістю зробити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження або виписки з них з наступним поданням їх до суду на підтвердження свої вимог.

Витребування судом документів за клопотанням учасника справи, зміст та строки подання якого не відповідають приписам процесуального закону, призводить до порушення засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки мають бути усунені позивачем протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у вищезазначеному розмірі (536,80 грн.), подання до суду доказів, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, або клопотання про їх витребування, яке за змістом має відповідати вимогам, передбаченим ст. 84 ЦПК України.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору: Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Вознес./22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Номер рахунку (IBAN): UA0008513; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 95,175, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

В задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Стеценко