Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/2359/2023 Справа № 553/5816/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю прокурора - Штефана Є.О.,

представника відповідачів адвоката Бойка Р.М.,

секретаря судового засідання Литвиненко А.С.,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального провадження цивільної справи за позовною заявою Слобідської окружної прокуратури міста Харкова , в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В :

04.11.2022 року до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов Слобідської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Державний реєстратор відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності.

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат Бойко Р.М. заявив клопотання про відмову у прийнятті позову та повернення його позивачу. В обґрунтування клопотання представник відповідачів зазначає, що позов подано прокуратурою в інтересах держави в особі Харківської міської ради, проте, в даному випадку, прокурор не є суб`єктом звернення з позовом до суду за захистом спірних правовідносин, які є предметом спору.

В судовому засіданні прокурор Штефан Є.О. заперечував проти задоволення клопотання представника відповідачів, зазначив, що позовна заява подана в інтересах Харківської міської ради відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України й має бутим предметом розгляду в суді.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, до суду заяв не подавав.

Третя особа Державний реєстратор відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, до суду заяв не подавав.

Відповідачі в судові засідання не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, до суду заяв не подавали.

Таким чином, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради, відповідачів та третьої особи, повідомлених про місце, дату і час слухання справи.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 3,4 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, пункт 26 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

Також Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18).

Тобто, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови від 26 червня 2019 у справі № 587/430/16-ц).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає у тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

ЄСПЛ звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти росії» (Menchinskaya v. russia),заява № 42454/02, §35).

Незалежно від того, хто саме звернувся до суду, - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор - у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор. На відміну від останнього та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункти 82-83).

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

З наведеного можна зробити висновок, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Останній не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може та бажає захищати інтереси держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 (пункт 45)). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах(постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 37)).

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 69)).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для їхнього захисту, але не подав відповідний позов у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (пункти 38-39)).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або мало стати відомо про можливе порушення інтересів держави, є бездіяльністю відповідного органу. Розумність вказаного строку визначає суд з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи через можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також з урахуванням таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (пункт 40)).

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і, якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (пункт 43)).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2022 року на адресу Харківської міської ради направлено лист вих. № 257, в якому Слобідська окружна прокуратура міста Харкова повідомляє про наявні порушення під час реєстрації права власності на нежитлову будівлю загальною площею 13,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та необхідність вжиття міською радою заходів реагування на їх усунення, але, матеріали справи не містять доказів направлення вказаного листа та доказів його отримання Харківською міською радою.

Також, Слобідською окружною прокуратурою міста Харкова в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 14.09.2022 № 54-1217 повідомлено Харківську міську раду про те, що прокуратурою буде подано позовну заяву щодо захисту інтересів держави в особі Харківської міської ради, проте, доказів отримання Харківською міською радою листа від 14.09.2022 матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова не виконано вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку із чим, позов Слобідської окружної прокуратури міста Харкова, в інтересах держави в особі Харківської міської ради, поданий за відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Також, суд бере до уваги, що представником відповідачів заявлено клопотання про відмову у прийнятті позову, проте, ухвалою суду від 27.06.2023 року цивільну справу за позовною заявою Слобідської окружної прокуратури міста Харкова, в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності прийнято до провадження судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Маньковської О.О.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правові наслідки підстав, зазначених в клопотанні представника відповідачів, тягнуть за собою залишення позовної заяви без розгляду.

Із врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовна заява Слобідської окружної прокуратури міста Харкова , в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Державний реєстратор відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Керуючись ст.4, 12, 13, 56, 258-261, п.16 ч.1 ст.353, ст.354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Слобідської окружної прокуратури міста Харкова , в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради Харківської області Зоткін Сергій Володимирович про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності залишити без розгляду.

Ухвала може бути подана оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя -О. О. Маньковська