КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №824/268/21 Головуючий суддя - Гуль В.В.
апеляційне провадження №4-с/824/5/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гуля В.В.

за участю секретаря судового засідання - Линок В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Муркорез Олександра Леонідовича під час здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа по справі №824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду від 22 грудня 2022 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_1,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Агрохім-Партнер» звернулося до суду зі скаргою, посилаючись на те, що 17.02.2023 року Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександром Леонідовичем винесено постанову ВП НОМЕР_1 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №824/268/21, виданого Київським апеляційним судом 18.01.2023 року про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі №18-368, згідно з яким ТОВ «Агрохім-Партнер» повинно: негайно виплатити ОСОБА_1 (ОСОБА_1) суму в розмірі 476 000 доларів СІЛА разом із складними відсотками на неї в три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195 фунтів стерлінгів. Якщо ОСОБА_1 (ОСОБА_1) уже сплачено будь-який або всі з таких арбітражних зборів чи витрат, він має право на їх негайне відшкодування. Складні відсотки у розмірі 4% (чотири відсотки) річних, які капіталізуються раз в три місяці, нараховуються на арбітражні збори та витрати з дати ухвалення цього арбітражного рішення.

Дозвіл на примусове виконання рішення надано постановою Верховного Суду від 22.12.2022 року №854/268/21, провадження №61-9531ав22.

Також Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. винесено постанову від 17 лютого 2023 року про стягнення з боржника основної винагороди в межах виконавчого провадження НОМЕР_1; постанову від 17 лютого 2023 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження НОМЕР_1; постанову від 17 лютого 2023 року про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження НОМЕР_1; постанову від 17 лютого 2023 року про стягнення із боржника витрат на проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

Скаржник просить суд визнати протиправними дії приватного виконавця та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича від 17 лютого 2023 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно пункту 3 Розділу Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

На кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувач подає окрему заяву про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, із врахуванням аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, законодавством чітко та без наявності жодних альтернатив передбачено, що законно та правомірно відкритим виконавчим провадження є виконавче провадження, яке відкрито щодо одного конкретного виконавчого документу та на підставі однієї заяви поданої саме в порядку прийняття виключно одного конкретного виконавчого документу.

Так, як підтверджують матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1, 17 лютого 2023 року представником ОСОБА_1 (ОСОБА_1) ОСОБА_2 було подано одну заяву б/н від 16 лютого 2023 року про прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання двох виконавчих листів, виданих 18.01.2023 року у справі №824/268/21 Київським апеляційним судом, якими вирішено визнати та надати дозвіл на примусове виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» повинно: негайно виплатити суму в розмірі 476 000 доларів США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4% (чотирьох відсотків) річних, які капіталізуються раз у три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195 фунтів стерлінгів та про стягнення з ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь стягувача на відшкодування судових витрат 2 837,50 грн.

Таким чином, скаржник вважає, що мало місце передчасне та неправомірне відкриття виконавчого провадження на підставі поданої однієї заяви б/н від 16 лютого 2023 року про прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання одночасно двох виконавчих листів.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 є неправомірною та передчасною, за наслідками її скасування підлягають і скасуванню постанова від 17 лютого 2023 року про стягнення з боржника основної винагороди в межах виконавчого провадження НОМЕР_1; постанова від 17 лютого 2023 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження НОМЕР_1; постанова від 17 лютого 2023 року про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження НОМЕР_1; постанова від 17 лютого 2023 року про стягнення із боржника витрат на проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_1, оскільки вони є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню з таких підстав.

Частинами 1 та 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.

Відповідно до Закону України від 07 лютого 2023 року за №2915-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та Закону України від 24 лютого 2022 року за №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за №64 «Про введення воєнного стану в Україні», запроваджено на території України воєнний стан, та на сьогодні строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року.

Згідно пункту 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Статтею 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави» від 28.07.2022 №2468-ІХ внесено зміни до ряду законодавчих актів України, зокрема, в Закон України «Про виконавче провадження», та Розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» останнього доповнено абзацом 15 пункту 10-2 розділу такого змісту: «Забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердоюеного центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також прилеглих до неї територій».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

У відповідності до підпункту 12 пункту 8 розділу II Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (із врахуванням змін та доповнень), Хотінську селищну територіальну громаду, до складу котрої входить село Кіндратівка Сумського району Сумської області, віднесено до територіальних громад, котрі, зокрема, розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

У Постанові Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича від 17 лютого 2023 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом, адресою реєстрації та місцем знаходження Боржника виконавчого провадження є село Кіндратівка Сумського району Сумської області, котре входить до Хотінської селищної територіальної громади.

Таким чином, із врахуванням викладеного вище, станом на 17 лютого 2023 року дії Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександра Леонідовича під час здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа по справі №824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі Постанови Верховного Суду по справі №824/268/21 від 22 грудня 2022 року, щодо відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, є протиправними, а їх подальші наслідки у вигляді винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна та коштів Боржника, про стягнення винагороди, тощо, такими, що підлягають до скасуванню.

Крім того вказує, що Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. відповідно до Постанови від 17 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа про негайну виплату ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_1) суми в розмірі 476 000 доларів США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4% (чотирьох відсотків) річних, які капіталізуються раз у три місяці, за період із грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195 фунтів стерлінгів.

Рішення майнового характеру - рішення, за яким в примусовому порядку за рішенням суду підлягають до стягненню грошові коти у визначеному розмірі.

Рішення немайнового характеру - рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Виконання рішень немайнового характеру регулює розділ VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення 10-денного строку після відкриття виконавчого провадження (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на 3-й робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом 3 робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Розмір штрафу для боржника фізичної особи становить 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, для посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, для боржника юридичної особи - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, зазначеного у постанові про накладення штрафу, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акту виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконання рішень майнового характеру регулює розділ VII Закону України «Про виконавче провадження».

За результатами аналізу як розділу VII Закону України «Про виконавче провадження», так і розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження», визначальним фактом та обставиною для віднесення виконавчого документу до виконання судового рішення майнового чи немайнового характеру є зміст, сутність та першочергове формулювання прийнятого судового рішення.

Відтак, якщо у виконавчому листі першочергово має місце посилання суду на вимогу «стягнути», то відповідно виконання такого рішення підпадає під дію розділу VII Закону України «Про виконавче провадження». А якщо, у виконавчому листі першочергово відсутнє посилання суду на вимогу «стягнути», то відповідно під дію розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження».

ТОВ «Агрохім-Партнер» вважає, що у виконавчому листі відсутнє посилання «стягнути» та наявне посилання зобов 'язального немайнового характеру - «негайно виплати», що слід здійснювати із врахуванням розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, приватний виконавець, відкривши виконавче провадження, зобов`язаний був витребувати від ТОВ «Агрохім-Партнер» докази (платіжне доручення, платіжні інструкиії, виписки, тощо)негайного виконання здійснення виплати на користь КОФКО РЕСОРСІЗ CA (ОСОБА_1) суми в розмірі 476 000 доларів США, а не одночасно із відкриттям виконавчого провадження здійснювати накладення арешту на майно та кошти скаржника.

Якщо приватному виконавцю незрозуміло рішення, порядок його виконання, то він мав би звернутися до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, про встановлення порядку виконання рішення.

Також приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. порушено положення частини 10 статті 265 ЦПК України та положення частини 11 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частини 10 статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до частини 11 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі.

ТОВ «Агрохім-Партнер» зазначає, що ані Київським апеляційним судом, ані Верховним Судом жодного судового рішення по справі №824/268/21 щодо стягнення боргу зі скаржника на користь КОФКО РЕСОРСЇЗ СА (ОСОБА_1) не приймалось та/або не виносилось.

Підтвердженням даному є й безпосередньо виконавчий лист по справі №824/268/21, виданий 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду по справі №824/268/21 від 22 грудня 2022 року, зміст якого містить немайнову вимогу зобов`язального характеру про негайну виплату ТОВ «АГРОХІМ- ПАРТНЕР» на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_1) суми в розмірі 476 000 доларів США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4% річних, які капіталізуються раз у три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати витати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195 фунтів стерлінгів.

Суми, про які згадуються вище, виходячи із матеріалів даної справи, не є боргом, на який можуть бути нараховані відсотки на підставі частини 10 статті 265 ЦПК України та частини 11 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідні вимоги, які слугували основою для прийнятого відповідного судового рішення, було визначено та сформовано безпосередньо повноважними представниками ОСОБА_1 (ОСОБА_1).

Отже, відповідальність за виконання та наслідки відповідного виконання прийнятого судового рішення, на думку Скаржника, покладається саме на ОСОБА_1 (ОСОБА_1) як особу, яка визначила вид та обсяг порушеного права за захистом якого було звернено до суду, а не суд, який у визначеній відповідній процесуально-правовій формі здійснив захист такого права.

Таким чином, із врахуванням викладеного вище, станом на 17 лютого 2023 року дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №824/268/21, виданого 18 січня 2022 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду по справі №824/268/21 від 22 грудня 2022 року, у вигляді здійснення нарахування відсотків, є неправомірними та такими, що підлягають до скасуванню.

При цьому, скаржник послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15,згідно якої господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (пункт 7.43.)

Та у разі встановлення судом, що скаржник в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, просив застосувати принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), а неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14- ц).

У відзивах приватний виконавець та стягувач посилаються на те, що приватний виконавець діяв у межах та відповідно до вимог законодавства. В частині доводів скаржника про те, що виконується вимога нематеріального характеру, заперечують, вважаючи її матеріальною.

Перевіривши доводи та вимоги скарги, перевіривши надані докази, суд доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи за заявою скаржника ухвалою суду вимоги скарги про скасування постанови від 17 лютого 2023 року про стягнення з боржника основної винагороди в межах виконавчого провадження НОМЕР_1; і про скасування постанови від 17 лютого 2023 року про стягнення із боржника витрат на проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 залишено без розгляду.

Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича перебуває зведене виконавче провадження ВП НОМЕР_2 об`єднане у зведене 21.02.2023 року у складі: ВП № НОМЕР_1 відкрите 17.02.2023 року з примусового виконання виконавчого листа №824/268/21 виданого 18.01.2023 року Київським апеляційним судом, яким визнано та надано дозвіл на примусове виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі №18-368, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» повинно: негайно виплатити ОСОБА_1 (ОСОБА_1) суму в розмірі 476 000 доларів США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4 % (чотирьох відсотків) річних, які капіталізуються раз у три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195 фунтів стерлінгів. Якщо ОСОБА_1 (ОСОБА_1) уже сплачено будь-який або всі з таких арбітражних зборів чи витрат, він має право на їх негайне відшкодування. Складні відсотки у розмірі 4 % (чотири відсотки) річних, які капіталізуються раз в три місяці, нараховуються на арбітражні збори та витрати з дати ухвалення цього арбітражного рішення.

ВП НОМЕР_4 відкрите 21.02.2023 року з примусового виконання виконавчого листа №824/268/21, виданого 18.01.2023 року Київським апеляційним судом про стягнення з ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_1) на відшкодування судових витрат 2837,50 грн.

Виконавчі листи видано Київським апеляційним судом на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2022 року У СПРАВІ № 61-9531АВ22.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Відсутність заяви про примусове виконання рішення є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону 1404-VIII).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Тобто Закон пов`язує можливість повернення виконавчого документа без прийняття до виконання лише у випадку відсутності заяви. Закон не містить вимог до тексту заяви, додатків до заяви (окрім оригіналу виконавчого документа). Таким чином, певні невідповідності в тексті письмової заяви, при наявності фактично поданої заяви не є підставною для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Встановлено, що заява представника стягувача ОСОБА_1 (ОСОБА_1) ОСОБА_2 від 16.02.2023 року про примусове виконання рішення надійшла поштовим відправленням «Нова пошта» в письмовій формі разом з оригіналом виконавчого листа №824/268/21, виданого 18.01.2023 року Київським апеляційним судом, яким визнано та надано дозвіл на примусове виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі №18-368, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» повинно: негайно виплатити ОСОБА_1 (ОСОБА_1) суму в розмірі 476 000 доларів США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4 %(чотирьох відсотків) річних, які капіталізуються раз у три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195 фунтів стерлінгів. Якщо ОСОБА_1 (ОСОБА_1) уже сплачено будь-який або всі з таких арбітражних зборів чи витрат, він має право на їх негайне відшкодування. Складні відсотки у розмірі 4 % (чотири відсотки) річних, які капіталізуються раз в три місяці, нараховуються на арбітражні збори та витрати з дати ухвалення цього арбітражного рішення.

Зазначення в заяві повної резолютивної частини постанови Верховного Суду у справі №824/268/21 та відсутність зазначеного в додатку виконавчого листа про стягнення судового збору не може бути підставою не відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону.

За даною заявою і виконавчим листом 17.02.2023 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

21.02.2023 року надійшла заява представника стягувача ОСОБА_1 (ОСОБА_1) ОСОБА_2 про примусове виконання рішення, яка надійшла поштовим відправленням «Нова пошта» в письмовій формі разом з оригіналом виконавчого листа №824/268/21, виданого 18.01.2023 року Київським апеляційним судом про стягнення з ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_1) на відшкодування судових витрат 2837,50 грн.

За даною заявою і виконавчим листом 21.02.2023 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_4.

Таким чином, кожен виконавчий лист надійшов з окремою заявою про відкриття виконавчого провадження окремими відправленнями.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить таких умов, які б передбачали повернення виконавчого документа без прийняття до виконання за вищезазначених обставин. Подання ідентичних заяв, неподання додатку до заяви не є такою підставою. Умова: на кожен виконавчий документ подається окрема заява, дотримана при відкритті виконавчих проваджень. Жодних порушень положень Закону «Про виконавче провадження» при цьому виконавцем не допущено/, тому в цій частині доводи скарги є безпідставні.

Щодо відкриття виконавчих проваджень, щодо боржника, який зареєстрований в районі проведення бойових дій.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

У виконавчому листі №824/268/21 виданому 18.01.2023 року Київським апеляційним судом зазначено адресу боржника: АДРЕСА_1 .

Згідно даних відкритих реєстрів за цією адресою зареєстровано місцезнаходження ТОВ «Агрохім-Партнер» з початку 2020 року. У 2023 році боржником змінено адресу реєстрації на адресу: АДРЕСА_2 , а пізніше після відкриття виконавчого провадження адреса місцезнаходження перереєстрована на адресу: АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Лист з постановою про відкриття виконавчого провадження направлений на адресу: АДРЕСА_2 , повернуто з відміткою «адресат відсутній за адресою», листи направлені за адресою: АДРЕСА_3 , не вручено, а листи, направлені на адресу: АДРЕСА_4 , навпаки, отримуються регулярно.

Станом на дату відкриття виконавчого провадження 17.02.2023 року згідно даних ЄДР адресу місцезнаходження боржника було зареєстровано: АДРЕСА_2.

Скаржник в скарзі посилається на наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (Мінреінтеграції) №75 від 25.04.2022 року, проте на момент відкриття виконавчого провадження вказаний наказ втратив чинність на підставі Наказу Мінреінтеграції № 309 від 22.12.2022 року.

Згідно наказу Мінреінтеграції № 309 від 22.12.2022 року с. Кіндратівка (Хотінська територіальна громада Сумського району) знаходиться в переліку Територій можливих бойових дій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1364 від 06.12.2022 року «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до: - зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»; Абзац пункту 1 в редакції Постанови КМ№ 90 від 30.01.2023 набрала чинності 02.02.2023\

Тобто станом на 17.02.2023 року не існувало жодної заборони на відкриття виконавчих проваджень та вчинення виконавчих дій на територіях можливих бойових дій, що свідчить про безпідставність скарги і в цій частині.

Щодо вжиття заходів примусового виконання рішень та нарахування відсотків.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що: Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

З резолютивної частини рішення (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2022 року) вбачається, що у ТОВ «Агрохім-Партнер» наявний борг перед ОСОБА_1 (ОСОБА_1) у сумі 476 000 доларів США.

Отже, для забезпечення реального виконання рішення приватним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

Доводи скаржника на те, що судом вирішено та виконавчий лист виданий на немайнову вимогу є безпідставними.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17, провадження N 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Спір, який став предметом розгляду арбітражного суду, виник на підставі укладеного контракту №606031, предметом якого визначено купівля-продаж кукурудзи 3 класу насипом, врожаю 2020 року, для кормових цілей у кількості 7 000 метричних тон. Поставка мала бути здійснена з 20 жовтня по 20 грудня 2020 року.

Оскільки своїх договірних зобов`язань ТОВ «Агрохім-Партнер» не виконало, 28 травня 2021 року Арбітражем Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) ухвалено рішення у справі №18-368 за позовом ОСОБА_1 (ОСОБА_1) до ТОВ «Агрохім-Партнер» , яким зобов`язано боржника сплатити суму збитків, завданих невиконанням контракту у розмірі розмірі 476 000 доларів США, суму арбітражних зборів та витрат у розммрірі 8 195 фунтів стерлінгів, а також складні відсотки на обидві вищезазначені суми у розмірі 4% річних.

Отже, позовна вимога про зобов`язання боржника сплатити суму збитків, завданих невиконанням контракту із вказаною визначеною вартістю у грошовому еквіваленті свідчить про її майновий характер.

Ураховуючи викладене, вимоги негайно виплатити ОСОБА_1 (ОСОБА_1) суму в розмірі 476 000 доларів США разом із складними відсотками на неї в три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195 фунтів стерлінгів. Якщо ОСОБА_1 (ОСОБА_1) уже сплачено будь-який або всі з таких арбітражних зборів чи витрат, він має право на їх негайне відшкодування. Складні відсотки у розмірі 4% (чотири відсотки) річних, які капіталізуються раз в три місяці, нараховуються на арбітражні збори та витрати з дати ухвалення цього арбітражного рішення, є вимоги майнового характеру.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 цього Кодексу).

Таким чином, оскільки за встановлених обставин оскаржувані рішення, дії були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Муркорез Олександра Леонідовича під час здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа по справі №824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду від 22 грудня 2022 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Гуль