Справа №351/743/23
Номер провадження №2/351/368/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М. ,

за участі секретаря - Яворницької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Снятинської сільської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 яка приходилась бабусею ОСОБА_1 (позивачки1) та мамою ОСОБА_2 (позивача2). Після її смерті залишилось спадкове майно - частка у житловому будинку АДРЕСА_1 .

02.02.2023 року, позивачка1 - ОСОБА_1 , звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що будинок належав колгоспному двору, частки в якому не визначені.

Позивачі зазначають, що станом на 15.04.1991 р., у господарстві, що знаходиться по АДРЕСА_1 , були зареєстровані:

ОСОБА_4 (голова двору, дід позивачки1 і батько позивача2)

ОСОБА_3 (баба позивачки1 і мати позивача2)

ОСОБА_2 (позивач2).

Отже, кожен з них мав право на 1/3 частку у майні. Після смерті ОСОБА_4 , його частку успадкувала його дружина - ОСОБА_3 , частка якої стала 2/3. Після смерті ОСОБА_3 , її частку успадковує ОСОБА_1 (по заповіту), частка якої стала 2/3. Тому, позивачка1 претендує на 2/3 частки будинку, а позивач2 - на 1/3.

Ніхто більше, крім позивачів, не претендує на спадкове майно, але вважаю за доцільне зазначити як відповідача, Снятинську міську раду, на території якої знаходиться господарство.

Отже, у зв`язку із тим, що позивачка1 ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, у зв`язку із відмовою нотаріуса, вона змушена звернутись із цим позовом до суду. З тієї ж причини, ОСОБА_5 не може зареєструвати свою частку, тому також змушений звернутись до суду.

На підставі наведеного позивачі просять визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_1 , право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Представник позивачів подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу розглядати без участі сторони позивачів.

Представник відповідача Снятинської міської ради В. Кушик подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив:

Згідно з свідоцтва про народження а/з №78, батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно з свідоцтва про народження а/з №21, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , а/з №25, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 .

Згідно з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , а/з №233, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до заповіту виданого секретарем Підвисоцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_3 після своєї смерті заповідає земельний пай площею 0,76 га. згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ІФ №014605 - синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; земельний пай площею 0,76 га. згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ІФ №014602 - синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; все інше майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде мені належати і на що вона за законом матиме право заповідає внучці ОСОБА_1 (позивачці1).

Згідно із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі внесено реєстраційний запис, параметрами якого є заповіт №69666967.

З довідки №83 від 02.02.202 виданої державним нотаріусом Першої Снятинського нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала в с. Підвисоке, Коломийського району, Івано-Франківської області спадкоємцем за заповітом посвідченим секретарем Підвисоцької сільської ради 24.12.2019 на житловий будинок АДРЕСА_1 внучка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Снятинської міської ради №190 від 20.02.2023 вбачається, що житловий будинок знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Із довідки виданої Виконавчим комітетом Снятинської міської ради №191 від 20.02.2023 слідує, що станови на 15.04.1991 року в господарстві за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані:

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6.;

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7;

-ОСОБА_2 ,.ІНФОРМАЦІЯ_8.;

Господарство відносилось до суспільної групи - колгоспний двір.

Згідно свідоцтва на право особистої власності головою колгоспного двору житлового будинку в АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 .

Відповідно до Висновку про вартість об`єкту, ринкова вартість житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 становить 114938 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн.

Згідно постанови державного нотаріуса Першої Снятинського нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області №84/02-31 від 02.02.2023 слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що вищевказаний будинок належав колгоспному двору, частки в якому не визначені.

Також дослідивши Технічний паспорт на житловий будинок в АДРЕСА_1 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір».

-Станом на 15.04.1991 у господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6.;

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7;

-ОСОБА_2 ,.ІНФОРМАЦІЯ_8.;

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин враховуючи все вищевикладене та беручи до увари відсутність заперечень відповідача щодо позову, суд вважає, що невизначеність часток у колгоспному дворі не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому на думку суду позивачі, набули права власності на житловий будинок, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_1 , право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО