Справа № 243/476/21
Провадження № 2/243/783/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженої відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі договору № 2 від 10.07.2003 року про використання майна комунальної власності територіальної громади житлового фонду товариство з обмеженою відповідальністю є балансоутримувачем житлового фонду Слов`янської міської ради, зокрема житлового будинку АДРЕСА_1 , та надає житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідачі є наймачами квартири АДРЕСА_2 , однак, неналежним чином виконують свої зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг та мають заборгованість перед ТОВ «Цидило и К» за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка станом на 31.04.2019 складає 7256,39 грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь вищезазначену заборгованість в солідарному порядку, а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

07 квітня 2021 року по справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженої відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості були задоволені, з відповідачів солідарно стягнута на користь товариства заборгованість, яка утворилась станом на 31.04.2019, у розмірі 7256,39 грн. та в рівних частках з кожного понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1135,00 грн.

Однак, відповідачка ОСОБА_4 із вказаним заочним рішенням суду не погодилась, та подала до суду заяву про перегляд зазначеного заочного рішення суду, навела, при цьому, об`єктивні підстави для його перегляду.

Ухвалою суду від 17.03.2023 заяву ОСОБА_2 було задоволено, поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та заочне рішення суду від 07.04.2021 скасовано, призначено цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до судового розгляду в порядку спрощеного провадження в режимі відеоконференції

Від відповідачки ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування своїх заперечень в якому остання вказала, що вона з 2013 року не проживає за адресою, яку вказав позивач ТОВ «Цидило и К», як місце її проживання, а саме: АДРЕСА_3 . Зазначила, що має статус внутрішньо переміщеної особи та учасника бойових дій, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, проходила військову службу у військових частинах розташованих в м. Артемівськ та згодом у Київській області, де і на даний час проживає. Крім того, відповідачка зазначила, що вона не укладала з позивачем договору про надання останнім житлово-комунальних послуг, на який він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. У зв`язку з чим просить суд відмовити в задволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з неї заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та понесених позивачем витрат по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та спосіб слухання справи. На адресу суду позивачем надіслано лист з проханням розглядати справу без участі їх представника, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом здійснення її виклику в телефонному режимі на номер мобільного телефону вказаний останньою у відзиві на позовну заяву, в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши подані учасниками справи документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Цидило и К» дійсно є балансоутримувачем житлового фонду Слов`янської міської ради, зокрема житлового будинку АДРЕСА_1 , та надає житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком на підставі договору № 2 від 10.07.2003 року про використання майна комунальної власності територіальної громади - житлового фонду.

Як вказує позивач, та на обґрунтування своїх доводів до позовної заяви долучив довідку № 34 від 19.01.2021, що в квартирі АДРЕСА_2 мешкають та зареєстровані відповідач ОСОБА_1 з 24.09.1996 і по теперішній час, та відповідачка ОСОБА_6 з 15.07.2015.

Відповідачі неналежним чином виконують свої зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг та мають заборгованість перед позивачем, яка за період з 01.01.2003 по 30.04.2019 складає 7256,39 грн., що підтверджується відповідними розрахунками поданими позивачем.

Отже, між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі договору № 2 від 10.07.2003 року про використання майна комунальної власності територіальної громади - житлового фонду, оскільки позивач фактично надавав відповідачам житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, а відповідачі використовували дані послуги для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них.

Разом з тим, в своєму відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 вказує, що вона з 2013 року не проживає за адресою, яку вказав позивач ТОВ «Цидило и К», як місце її проживання, а саме: АДРЕСА_3 . Зазначила, що має статус внутрішньо переміщеної особи та учасника бойових дій, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, проходила військову службу у військових частинах розташованих в м. Артемівськ та згодом у Київській області, де і на даний час проживає. Крім того, відповідачка зазначила, що вона не укладала з позивачем договору про надання останнім житлово-комунальних послуг, на який він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Вказані доводи відповідачки ОСОБА_2 підтверджуються наступними доказами долученими останньою до відзиву на позовну заяву.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 березня 2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3215-1 від 19.05.2018 слідує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.07.2015 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно Витягу з послужного списку підписаного начальником відділення кадрів військової частини НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу у Збройних Силах України. На військову службу призвана 17.08.2015 Слов`янським МВК Донецької області.

Згідно довідки Північного Київського територіального управління Національної гвардії України від 22.04.2016 № 5/994 слідує, що ОСОБА_5 , в період з 08.09.2015 по 08.02.2016 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції м. Слов`янськ Донецької області.

Згідно довідки від 28.03.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання/перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 .

Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний сплачувати послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги.

Те, що між відповідачами і позивачем виникло зобов`язання, підтверджують наступні норми законодавства. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має прав вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивачем надавались відповідачам послуги з управління багатоквартирним будинком на підставі договору № 2 від 10.07.2003 року про використання майна комунальної власності територіальної громади - житлового фонду, а відповідачи використовували дані послуги для задоволення власних потреб, проте, ними порушувались умови оплати наданих послуг.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Як зазначає позивач, відповідачі неналежним чином виконують свої зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг та мають заборгованість перед позивачем, яка за період з 01.01.2003 по 30.04.2019 складає 7256,39 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що як було встановлено з досліджених в судовому засіданні доказів наданих як позивачем, так і відповідачкою ОСОБА_2 , що відповідач ОСОБА_1 з 24.09.1996 і по теперішній час зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 , в свою чергу, за вказаною вище адресою зареєстрована тільки з 15.07.2015, та відповідно довідки від 28.03.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з 28.03.2018 має статус внутрішньо переміщеної особи та фактичне місце проживання/перебування останньої зареєстроване за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (реєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи) слідує, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 стосовно того, що вона з 2013 року не проживає за адресою, яку вказав позивач ТОВ «Цидило и К», як місце її проживання, а саме: АДРЕСА_3 , суд не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження вказаного останньою суду не представлено.

Таким чином, суд вважає, що за період з 01.01.2003 по 14.07.2015 підлягає стягненню заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг на користь позивача саме з відповідача ОСОБА_1 , яка згідно розрахунку наданого позивачем, з урахуванням часткової сплати заборгованості становить 5138,79 грн.

Оскільки, як було встановлено під час розгляду справи, що і підтверджується відповідними доказами наданими відповідачкою ОСОБА_2 , остання була зареєстрована за спірною адресою з 15.07.2015 по 27.03.2018, а тому за вказаний період необхідно стягнути солідарно з обох відповідачів заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг на користь позивача, також з урахуванням часткової сплати заборгованості в розмірі 277,43 грн.

За період з 28.03.2018 по 31.04.2019 підлягає стягненню заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг на користь позивача тільки з відповідача ОСОБА_1 , яка згідно розрахунку наданого позивачем, з урахуванням часткової сплати заборгованості становить 1831,93 грн.

Враховуючи наведене, суд доходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Так, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2003 по 14.07.2015 в розмірі 5138,79 грн. та за період з 28.03.2018 по 31.04.2019 в розмірі 1831,93 грн., загальний розмір заборгованості становить 6970,72 грн.

Отже сума задоволених позоюювних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 за вказані періоди становить 96,06 % (6970,72 грн. * 100% / 7256,39 грн.). Тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 за вказані періоди становить: 2180,56 грн. (2270,00 грн. * 96,06 % / 100%).

За період з 15.07.2015 та по 27.03.2018 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з оплати житлово-комунальних послугсолідарно з обох відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 277,43 грн.

Отже сума задоволених позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за даний період становить 3,81 % (277,43 грн. * 100% / 7256,39 грн.). Тому судовий збір, що підлягає стягненню звідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за даний період в загальному розмірі становить 86,48 грн. (2270,00 грн. * 3,81 % / 100%) та його необхідно стягнути врівних частках по 43,24 грн. з кожного.

Таким чином загальний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 становить 2223,80 грн. (2180,56 грн. + 43,24 грн.). Сума судового що підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог становить 43,24 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263- 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 625 ЦК, ст. 68 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» , НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 334851, заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2003 по 14.07.2015 в розмірі 5138,79 грн. та за період з 28.03.2018 по 31.04.2019 в розмірі 1831,93 грн., загальний розмір заборгованості становить 6970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 72 копійок та понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривень 80 копійок, а всього 9194 (дев`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривень 52 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , фактичне місце проживання/перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» код ЄДРПОУ 24453447, НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 334851, заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з15.07.2015 та по 27.03.2018 в розмірі 277 (двісті сімдесят сім) гривень 43 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , фактичне місце проживання/перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» , НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 334851, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 43 (сорок три) гривень 24 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 24.07.2023.

Суддя І.Ю. Фалін