Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/5797/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Щокань В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Левченко Марину Дмитрівну, звернулися у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 12.08.2022.

За життя, на праві спільної сумісної власності, померлому належала квартира АДРЕСА_1 .

09.12.2022 на підставі заяви про прийняття спадщини його сина ОСОБА_3 відкрита спадкова справа №26/2022 щодо померлого ОСОБА_4 .

Крім того, 17.02.2023 подана заява про прийняття спадщини від неповнолітнього сина померлого ОСОБА_1 .

Позивачі вказують, що вони 07.06.2023 подали заяву про розгляд документів щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їх померлому батьку.

07.06.2023 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. винесено постанови за №51/02-31, №52/02-31 про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з невизначеністю часток співвласників, а саме частки у праві власності спадкодавця. За таких обставин, нотаріус позбавлений можливості з`ясувати розмір та склад спадкового майна та видати свідоцтва про право на спадщину.

Як зазначено, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , власниками є: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

За таких обставин, вони (позивачі), які являються дітьми померлого, прийняли спадщину після смерті батька, як спадкоємці за законом, але вони позбавлені можливості оформити спадкові права у нотаріуса, оскільки за життя спадкодавця частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладені вище обставини, позивачі просять суд:

-визначити по 1/3 частці у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , за кожним із співвласників: за померлим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ;

-визнати з ОСОБА_3 право власності на 1/6 частрку квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ;

-визнати з ОСОБА_1 право власності на 1/6 частрку квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 08.09.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєву Наталію Василівну. Крім того, сторонам та третій особі встановлено строк для подачі заяв по справі.

Відповідачем відзив на позов і третьою особою пояснення не подано.

Разом з тим, 28.11.2023 до суду надійшла письмова заява представника позивачів - адвоката Левченко Марини Дмитрівни, в межах наданих повноважень, про залишення без розгляду позовної вимоги про визначення по 1/3 частці у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , за кожним із співвласників: за померлим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна про визнання права власності у порядку спадкування за законом, - у частині пред`явлених позовних вимог про визначення по 1/3 частці у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 за кожним із співвласників: за померлим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , - залишено без розгляду, на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Крім того, 28.11.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачі не з`явилися, хоча повідомлялися судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. 07.12.2023 до суду надійшла заява представника позивачів - адвоката Левченко Марини Дмитрівни про розгляд справи без її участі та участі позивачів. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача за довіреністю Кирмана В.О. від 11.10.2023 про розгляд справи без його участі. Щодо заявлених вимог покладається на розсуд суду.

У судове засідання третя особа не з`явилася, надавши до суду заяву від 02.12.2023 № 132/01-16 про розгляд справи без її участі. При прийнятті рішення у даній справі покладається на розсуд суду.

Враховуючи думку учасників справи та їхніх представників, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, у липні 2022 року помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 2532 від 12.08.2022 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 12.08.2022.

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилася спадщина, зокрема у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що належала останньому на праві приватної спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.09.2013, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 2127.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав (інформаційна довідка № 343460711 від 20.08.2023) - квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що 09.12.2022 на підставі заяви про прийняття спадщини сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 , відкрита спадкова справа №26/2022 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 70019140 щодо майна померлого ОСОБА_4 .

17.02.2023 подана заява про прийняття спадщини від неповнолітнього сина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та неповнолітній син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , який діє за згодою матері ОСОБА_2 , подали нотаріусу заяву про розгляд документів щодо можливості видачі свідоцтв про право на спадщину на частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їхньому померлому батьку.

Разом з тим, 07.06.2023 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. винесені постанови за №51/02-31, №52/02-31 про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з невизначеністю часток співвласників, а саме частки у праві власності спадкодавця. За таких обставин, нотаріус позбавлений можливості з`ясувати розмір та склад спадкового майна та видати свідоцтва про право на спадщину.

До того ж, на виконання ухвали суду від 12.10.2023, судом отримано 24.10.2023 лист з додатком від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. від 20.10.2023 № 111/01-16, зі змісту якого вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер у липні 2022 року, відкрита спадкова справа №26/2022 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 70019140. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли син померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Інших заяв про прийняття спадщини або відмови від спадщини, станом на 20.10.2023, не надходило. Заповітів померлого ОСОБА_4 за даними Спадкового реєстру, не виявлено. 07.06.2023 видано 2 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з прибудовою та господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 частці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також 2 свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти з належними відсотками та компенсаціями, що знаходиться у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунках по 1/2 частці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов?язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката, а також свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката (п. 2, 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивачки.

Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Крім того, частиною першою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

До того ж, суд звертає увагу на те, що статтею 372 ЦК України регламентовано порядок поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Так, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.ч. 1-3).

За результатами розгляду справи, суд вважає, що позивачами обрано вірний спосіб захисту, враховуючи норми ст. 5 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, оскільки іншим шляхом поновити своє порушене право та майновий інтерес, не є можливим. На думку суду, через невизначеність часток співвласників у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а саме частки у праві власності спадкодавця, що унеможливлює нотаріусу з`ясувати розмір та склад спадкового майна, вони позбавлені можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вказану вище квартиру (її частку), яку вони мають право успадкувати за законом, перешкоджає їм оформити спадкові права, внаслідок чого їм постановами від 07.06.2023 відмовлено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. у видачі свідоцтв про право на спадщину. Крім того, встановлено, що інші спадкоємці відсутні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалися позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме слід визнати за кожним із позивачів право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер у липні 2022 року (актовий запис №2532 від 12.08.2022).

Вказане судове рішення, як на думку суду, не порушує права будь-яких осіб і є законним та справедливим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №2532 від 12.08.2022).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер у липні 2022 року (актовий запис №2532 від 12.08.2022).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 15.12.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька