Справа № 344/4613/23
Провадження № 2/344/1677/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: Маланія Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог : служба у справах дітей: Угринівської сільської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - «Позивач») звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 ( надалі - «Відповідач») про позбавлення батьківських прав , в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, жителя АДРЕСА_1 щодо неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_2 , який розірвано згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.09.2007 року.09 жовтня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_1 . Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Від спільного подружнього життя з ОСОБА_2 у сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є неповнолітньою і знаходиться на повному утриманні та вихованні Позивача.

Відповідач зовсім не бере участі у вихованні дитини, не піклується нею та не бачився з дочкою уже тривалий час, ухиляється від матеріальної допомоги на дитину. Відповідач фактично самоусунувся від належного виконання своїх обов`язків як батько.

Позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву на позов від Відповідача до суду не надходило.

Представником Угринівської сільської ради подано заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, щодо позову не заперечують.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_2 , який розірвано згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.09.2007 року. ( а.с.10).

Від спільного подружнього життя з ОСОБА_2 у сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є неповнолітньою і проживає з Позивачем. ( а.с.14).

Згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.09.2007 року дочку залишено на проживання з ОСОБА_1

07 серпня 2009 року рішенням Івано-Франківського міського суду з Відповідача було присуджено аліменти на користь Позивача для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі - 300 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 03 липня 2009 року і до повноліття дитини . ( а.с.17).

Аліменти на утримання спільної дочки Відповідач боргує. Згідно розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-3923/2009 від 14.09.2009 року, сума заборгованості по сплаті аліментів з 11.09.2007 по 01.03.2022 року становить 97 465,50 грн., що підтверджується розрахунком із сплати аліментів Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). ( а.с. 19-26).

Згідно довідки № 138 про реєстрацію місця проживання особи від 02.07.2019 р дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає з мамою по АДРЕСА_2 . ( а.с.15).

Дочка - ОСОБА_3 навчається у Ліцеї імені Миколи Сабата Івано-Франківської міської ради в 11-Б класі, що підтверджується довідкою від 02.03.2023 року №05-08/254. ( а.с.27).

Відповідно до змісту вказаної вище довідки ОСОБА_3 навчається в ліцеї імені Миколи Сабата з 01.09.2016 року. ''

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Угринівської сільської ради від 15.06.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування Виконавчого комітету Угринівської сільської ради вважає за доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с.64-72).

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позбавленої батьківського піклування, позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Посилаючись на те, що Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, Позивач звернулась до суду з даним цивільним позовом про позбавлення батьківських прав.

Згідно із частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Частиною 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з рішення Виконавчого комітету Угринівської сільської ради від 15.06. 2023 року Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 виконавчий комітет Угринівської сільської ради надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом статей 3,9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідностатті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду , що набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я , фізичний , духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між особою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частин 1, 2 та ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує, які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Так, як випливає зі змісту позовної заяви Відповідач - батько дитини, свідомо нехтує та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, тобто свідомо самоусунувся від виховання та утримання своєї дочки..

В даній цивільній справі Відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодних пояснень та доказів, які б спростовували твердження Позивача про невиконання ним своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню щодо неповнолітньої дитини.

Доказів, які б спростовували твердження Позивача про те, що батько ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відповідачем Суду не надано, а Судом таких обставин не встановлено.

Частиною 6 статті 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд, враховуючи конкретний зміст висновку органу опіки та піклування (Витяг з рішення Виконавчого комітету Угринівської сільської ради від 15.06. 2023 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ), вважає його повним, всебічним та достатньо обґрунтованим, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи викладені в ньому обставини у відповідній частині знайшли своє підтвердження.

З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованими, такими, що не суперечать інтересам дитини та підлягають задоволенню.

Положення ст. 166 Сімейного кодексу України передбачають такі правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь державного бюджету підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908,00 грн, сплачений при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 19, 164, 165, 180-182,184,191 Сімейного кодексу України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 4, 10, 11,12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 209,210, 222, 223, 224, 247, 258-259, 263-268, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», суд,-

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог : служба у справах дітей: Угринівської сільської ради про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , сплачений нею судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2023 року.

Суддя Домбровська Г.В.