КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 2/552/1479/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2023 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Коробко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Харківської міської ради про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, мотивуючи свій позов тим, що 24.06.2016 року був укладений договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Лавінда Н.О., та зареєстрований за №2402. ОСОБА_2 , як продавець, передала ОСОБА_1 , як покупцю, у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 18,3 кв.м, загальною площею 43,7 кв.м, за що ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 гроші у сумі 275 404 грн., що є еквівалентом 11 000 доларів США. Продавець стверджувала, що квартира на момент укладення договору купівлі-продажу ні продана, ні подарована, як внесок до статутного фонду не передана, ні відчужена іншим способом, ні заставлена, під податковою заставою, в спорі та під забороною не перебуває, прав у третіх осіб, в тому числі малолітніх та неповнолітніх, як в межах, так і за межами України, не має. Нотаріус посвідчила, що під забороною (арештом) згідно за інформацією №62188276, №62188417 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.06.2016 року, вказана квартира не перебуває. Дана квартира належала продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 21.04.2016 року реєстраційний №1146. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.04.2016 року, право власності №14271976, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. В грудні 2017 року керівник Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до позивача про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання правочинів недійсними, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна (квартира АДРЕСА_1 ) у власність територіальної громади. В обґрунтування позову зазначено, що місцевою прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000070 за фактом шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Харківської міської ради. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.12.2018 року по справі №644/7992/17 в задоволенні позовних вимог місцевої прокуратури №4 відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року по справі №644/7992/17 апеляційну скаргу прокуратури Харківської області було задоволено. Суд ухвалив нове рішення. Позов керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради задоволено. Постановою Верховного Суду від 09.10.2019 року по справі №644/7992/17 вирішено постанову Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення. В позові керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними відмовити. Постанову Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року в частині задоволення вимог керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність територіальної громади залишити без змін. Оскільки при укладанні договору купівлі-продажу ОСОБА_1 не знала та не могла знати про інформацію, якою керувалась прокуратура у судових засіданнях, станом на день подання позовної заяви, вона є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 . Крім того, законні підстави щодо позбавлення ОСОБА_1 цього майна відсутні. Договір купівлі-продажу від 24.06.2016 року відповідав усім ознакам дійсності правочину та не є визнаний судом станом на момент подання позову недійсним. Факт реєстрації права власності за ОСОБА_1 даної квартири, підтверджує факт правомірного набуття нею у власність квартири. Позивач володіє вказаною квартирою відкрито, ніяких дій для приховування цього факту немає. В той же час, проживаючи в даній квартирі з першого дня вселення до неї, сплачує комунальні послуги та всі інші витрати, пов`язані з її утриманням, зберігає в ній свої речі, оскільки іншого житла у неї немає. На сьогоднішній день заборгованості по комунальним платежам не має. Постійно робить поточні та капітальні ремонти за власні кошти та утримує її в належному стані. Тобто продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном. Таким чином, виникає необхідність у визнанні ОСОБА_1 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 18,3 кв.м, загальною площею 43,7 кв.м та визнання права власності. Просили суд визнати ОСОБА_1 добросовісним набувачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 18,3 кв.м, загальною площею 43,7 кв.м.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.01.2020 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23).

05.03.2020 року від відповідача Харківської міської ради надійшов Відзив (в порядку статті 43 ЦПК України), в якому просили суд відмовити повністю ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання її добросовісним набувачем та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.34-36).

01.03.2023 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 року №7/0/9-22 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності прийнято до провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.189).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Чумак Р.В. не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце слухання справи.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи.

Треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О. та приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце слухання справи.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності осіб, що не з`явились, за наявними матеріалами справи.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.02.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що встановлено постановою Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року (а.с.124-131).

21 квітня 2016 року посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 спірну квартиру.

24 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за яким остання придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

Вважаючи себе власником та добросовісним набувачем спірної квартири, позивач звернулась в суд за захистом своїх порушених прав. Але суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова знаходилась цивільна справа за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання правочинів недійсними, про визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність територіальної громади.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.12.2018 року в задоволенні позовних вимог керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради про встановлення факту того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21.04.2016 року і від 24.06.2016 року, про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 та складається з квартири АДРЕСА_1 у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради було відмовлено (а.с.118-123).

Не погодившись з даним рішенням суду, його оскаржила прокуратура Харківської області до Харківського апеляційного суду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.12.2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання правочинів недійсними, про визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність територіальної громади задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , що належала йому на праві власності, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначений в актовому записі про смерть №7476 від 17 травня 2016 року, складеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є однією й тією ж особою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 21 квітня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (реєстровий №1146), за змістом якого ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 24 червня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. (реєстровий №2402), за змістом якого ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою та передано вказане спадкове майно у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради (а.с.124-131).

Не погодившись з постановою Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року, його оскаржила ОСОБА_1 до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 09.10.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення.

В позові керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними відмовлено.

Постанову Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року в частині задоволення вимог керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність територіальної громади залишено без змін (а.с.132-140).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На час розгляду даної цивільної справи постанова Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року та постанова Верховного Суду від 09.10.2019 року набрали законної сили. Отже, факти та обставини, які встановлені даними судами, не доказуються при розгляді даної цивільної справи.

Судом апеляційної та касаційної інстанції спірна квартира АДРЕСА_1 визнана відумерлою спадщиною і передана у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, тому визнав спірну квартиру відумерлою спадщиною та передав це нерухоме майно територіальній громаді міста Харкова.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача ОСОБА_1 , що вона є добросовісним набувачем спірної квартири, оскільки в позові керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними відмовлено, так як в постанові Верховного Суду від 09.10.2019 року зазначено, що суд апеляційної інстанції встановивши, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, правильно визнав спірну квартиру відумерлою спадщиною та передав це нерухоме майно територіальній громаді за його місцезнаходженням. Таким чином повністю відновлюються порушені права територіальної громади, а тому немає потреби у визнанні недійсними оспорених договорів купівлі-продажу спірної квартири, укладених після смерті зазначеного спадкодавця, оскільки такий спосіб захисту з огляду на положення статей 15, 16 ЦК України за наведених обставин не є ефективним (а.с.139).

Отже, з наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Харківська міська рада, адреса реєстрації: 61003, м.Харків, площа Конституції, 7, .

Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна, адреса: 61000, м.Харків, вул.Сумьска,80, телефон: НОМЕР_2 .

Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: 61003, м.Харків, майдан Героїв Небесної Сотні,7, телефон: НОМЕР_3.

Головуючий суддя Т.В.Турченко