Справа № 216/1663/22
21 липня 2023 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ткаченка А.В.,
секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження питання ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №216/1663/22 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, стягнення страхового відшкодування, пені та збитків в порядку ст.625 ЦК України, -
від позивача адвокат Скочиляс І.М.,
від відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
Адвокат Скочиляс І.М., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 19 травня 2022 року (надійшла до суду 25 травня 2022 року) (а.с.1-5, 52 т.1), в якій просила суд: стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 72 000 грн. моральної шкоди, 216 000 грн. відшкодування утриманцю, 20 915 грн. витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, а всього відповідно до передбаченого ліміту страхового відшкодування 260 000 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 28 977,53 грн., 3% річних 4615,89 грн., інфляційні втрати 9 483,68 грн., а загалом 43 077,10 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року збільшені позовні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, стягнення страхового відшкодування, пені та збитків в порядку ст.625 ЦК України задоволено частково: стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 260 000 грн. 00 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Питання розподілу судових витрат ухвалено вирішити додатковим рішенням з призначенням дати судового засідання у відповідності до ст.246 ЦПК України.

Оскільки в межах визначеного ст.246 ЦПК України строку від позивача та її представника не надходило жодних заяв щодо розподілу судових витрат, тому суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення за обсягом наявних у справі доказів щодо раніше заявлених судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Будучи незгодною із заявленим розміром витрат на правничу допомогу, представник відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» - адвокат Голосна А.В. подала клопотання про зменшення їх розміру до 8000 грн. (а.с.9-13 т.2). В обґрунтування клопотання зазначила, що відповідно до квитанції, детального опису наданих послуг до договору про надання правової допомоги, позивачем було сплачено 20 000 грн. за підготовку позовної заяви, формування заяв про збільшення розміру позовних вимог, написання письмових пояснень, написання заперечень на додаткові пояснення, написання заперечень на клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, написання заперечень на клопотання про зупинення провадження по справі, участь у судових засіданнях. Щодо підготовки позовної заяви, письмових пояснень та заперечень, клопотань, то за стилістикою викладення, використаними шрифтом, інтервалами та обсягом цитування судової практики, їх обсяг не відповідає фактичному та за рахунок цього лише візуально збільшений. Крім того, виконання цього виду робіт не відповідає критеріям необхідності та доцільності. Також, на думку представника відповідача, вартість участі представника позивача в судових засіданнях (5000 грн.) є істотно завищеною, враховуючи той факт, що представник ОСОБА_1 адвокат Скочиляс І.М. приймала участь в судовому засіданні дистанційно, яке тривало незначний проміжок часу. Відтак представник вважає, що розмір витрат є неспівмірним, не відповідає критеріям реальності, розумності їх розміру, у тому числі виходячи з обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Представник позивача адвокат Скочиляс І.М. та представник відповідача адвокат Голосна А.В. про свою участь в судовому засіданні не заявили, подавши заяви про вирішення питання ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

Керуючись ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вважає за можливе питання ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат вирішити за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, врахувавши позицію сторін, дійшов такого висновку.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач при зверненні із вказаним позовом посилається на те, що звільнена від сплати судового збору відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", яка звільняє від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Разом з тим, позивач звернувся до відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» з позовом не як до заподіювача шкоди, а як до страховика та просив стягнути не шкоду, завдану каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я чи смертю фізичної особи, а суму страхового відшкодування, передбачену умовами договору страхування, а також пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати.

Визначаючи наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за доцільне зауважити, що положення статей 1200 та 1202 ЦК України закріплено у параграфі 2 «Відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю» глави 82 «Відшкодування шкоди» Книги 5 «Зобов`язальне право». Тлумачення положень статей 1200 та 1202 ЦК України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, а інша - порядок відшкодування такої шкоди. Вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого. При цьому, застосування цих норм здійснюється у залежності від того, що це за спірні правовідносини у даному випадку із застосуванням спеціальних норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відносини пов`язані зі страхуванням та виникли в результаті настання саме страхового випадку.

Предмет даного спору стосується стягнення страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю потерпілого, до якого входять моральна шкода, відшкодування утриманцю, відшкодування витрат на поховання, а відтак, на переконання суду, положення п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення від сплати судового збору у даному випадку доречно застосувати. Відтак, судовий збір в розмірі 2600 грн. (з розрахунку: 1% від суми задоволених вимог, з урахуванням ставок, що діяли на момент пред`явлення позову до суду) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

Щодо вирішення питання компенсації понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн., суд виходить з такого.

Як слідує зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Згідно з положеннями ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд при вирішенні вказаного питання також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22 листопада 2019 року у справі №810/1502/18. Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Як слідує з матеріалів справи, 10 листопада 2021 року між адвокатом Скочиляс І.М. (адвокат, виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги №10.11.21 (а.с.47-49 т.1), умовами якого визначено обсяг повноважень адвоката з урахуванням узгоджених сторонами доручень (п.1.2 договору).

Відповідно до п.6.1 договору (а.с.48-зворот т.1), сторони домовились, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги відповідно до цього договору становить 20 000 грн. За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись у вигляді передоплати або авансу (п.6.3 договору). У справі також наявний ордер на надання адвокатом Скочиляс І.М. правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі укладеного між ними договору №10.11.21 від 10 листопада 2021 року, виданий 18 травня 2022 року та сгенерований через особистий кабінет адвоката (а.с.50 т.1), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001906 (а.с.51 т.1).

У рамках виконання договору про надання правової допомоги, адвокат Скочиляс І.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , направляла адвокатські запити (а.с.27-40, 42, 43 т.1), приймала участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції 31 січня 2023 року, 21 березня 2023 року, подавала від імені ОСОБА_1 ряд процесуальних документів (позовну заяву, заяви про збільшення розміру позовних вимог, заперечення тощо).

14 вересня 2022 року представник позивача направила на електронну пошту суду заяву в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України з наміром подати суду детальний опис наданих правничих послуг та підтверджуючі документи щодо оплати послуг протягом 5 днів після ухвалення рішення або завершення її розгляду по суті (а.с.228 т.1). Однак ні протягом 5 днів після ухвалення рішення 30 червня 2023 року, ні станом на 21 липня 2023 року жодних заяв з цього приводу від представника позивача ні на електронну пошту суду, ні через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», ні засобами поштового зв`язку не надходило, у тому числі клопотань про надання додаткового строку на їх подання чи поновлення пропущеного строку.

Зважаючи на викладене, на підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником позивача доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що умовами договору визначено вартість витрат на правничу допомогу, адвокат Скочиляс І.М. свої зобов`язання за умовами договору перед ОСОБА_1 виконувала з огляду на обсяг вчинених нею процесуальних дій в рамках розгляду даної справи та досудової підготовки матеріалів. Однак враховуючи ненадання доказів сплати ОСОБА_1 саме 20 000 грн. вартості правничої допомоги, детального описку робіт та послуг, акта їх приймання-передачі, а також зважаючи на визнання відповідачем таких витрат на суму 8 000 грн., фактичний обсяг виконаної представником позивача роботи, суд вважає за можливе в розмірі 8000 грн. їх компенсувати позивачеві шляхом стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст.133, 135, 137, 141, 142, 246, 258-259, 263-265, 268, 270, 273, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 8 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України 2600 грн. 00 коп. судового збору.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», , юридична адреса: б-р. Лесі Українки, буд.26, м. Київ.

Додаткове рішення суду складено та підписано 21 липня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко