ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2130/23 Провадження № 4-с/636/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Орєхової Ю. М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв скаргу ОСОБА_1 на дії Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, та на дії Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, та на дії Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

30 квітня 2009 року Чугуївським міським судом Харківської області було видано судовий наказ № 2-н-105/2009 про стягнення зі скаржниці на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 22 лютого 2007 року в розмірі 2370 грн 03 коп., державного мита в розмірі 25 грн 50 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн 00 коп.

02 лютого 2010 року зазначений судовий наказ було пред`явлено до виконання до Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області, правонаступником якого є Чугуївський ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, після чого 04 лютого 2010 року було відкрито виконавче провадження № 18008937 та накладено арешт на майно боржника.

30 червня 2010 року державним виконавцем Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення, а виконавче провадження № 18008937 завершено.

Пізніше скаржниці стало відомо, що з 27 липня 2011 року до 30 грудня 2011 року в провадженні Жовтневого ВДВС ХМУЮ, правонаступником якого є Холодногірсько-Новобаварський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції також був переданий на виконання вищевказаний судовий наказ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 27849686 на накладено арешт на все нерухоме майно (невизначене майно) боржника.

30 листопада 2011 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 27849686.

При цьому, вищевказані арешти на майно боржника досі не скасовані, будь-яка заборгованість у ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» відсутня, а належна їй на праві власності земельна ділянка перебуває під арештом, що позбавляє скаржницю можливості укласти договір оренди земельної ділянки. При зверненні до Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримано відповідь про те, що матеріали виконавчого провадження знищені та рекомендовано звернутися з заявою до Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак відповіді до теперішнього часу отримано не було.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 просить суд визнати дії (бездіяльність) Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, та на дії Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області, щодо відмови у скасуванні арешту майна незаконними та зобов`язати їх зняти арешт з майна, у тому числі щодо земельної ділянки та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині скарги просила розглянути скаргу за її відсутності.

Представники Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 лютого 2010 року на виконання до Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області було надано судовий наказ № 2-н-105/2009 від 30 квітня 2009 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2370 грн 03 коп., державного мита в розмірі 25 грн 50 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн 00 коп., а 04 лютого 2010 року було відкрито виконавче провадження № 18008937 з накладенням арешту на майно боржника.

30 червня 2010 року в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення, а виконавче провадження № 18008937 завершено.

Відповідно до витягу про арешт майна Жовтневим ВДВС ХМУЮ 27 липня 2011 року відкрито виконавче провадження, де боржником зазначена ОСОБА_1 накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових рпав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 32318087 від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:1358, площею 5,169 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» № 6IDFBSFHHF6123NH від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 , станом на 20 лютого 2023 року не має заборгованості перед банком.

12 квітня 2023 року до Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, та до Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області, представником скаржниці адвокатом Сорокою О. О. були направлені заяви про скасування арешту майна, накладеного в виконавчих провадженнях, де боржником є ОСОБА_1 , на підтвердження чого надала довідку з банку про відсутність заборгованості.

Відповідно до відповіді Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 436639 від 01 травня 2023 року, в Автоматизованій системі виконавчих проваджень виконавче провадження № 27849686 з примусового виконання судового наказу № 2-н-105/2009, виданого 30 квітня 2009 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в загальному розмірі 2410 грн 53 коп. перебував в провадженні Жовтневого ВДВС ХМУЮ з 27 липня 2011 року до30 грудня 2011 року. 30 грудня 2011 року, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 27849686, а копії постанови разом з виконавчим документом направлено на адресу ВДВС Чугуївського РУЮ. Станом на 01 травня 2023 року матеріали виконавчого провадження знищені, а з метою вирішення питання рекомендовано звернутися до Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Згідно з ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, яка діяла на час винесення Жовтневим ВДВС ХМУЮ постанови про закриття виконавчого провадження від 30 грудня 2011 року), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час винесення Жовтневим ВДВС ХМУЮ постанови про закриття виконавчого провадження від 30 грудня 2011 року), а також ч. 1 ст. 49 цього Закону передбачені підстави повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав та підстави закінчення виконавчого провадження.

Отже, державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника тільки в разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі).

Вказане підтверджує постанова ВС від 05 грудня 2018 року у справі № 425/1341/17.

В своїй скарзі ОСОБА_1 зазначила, що будь-якої заборгованості перед стягувачем не має, надавши відповідну довідку з банку, а матеріали виконавчого провадження № 27849686, які перебували на виконанні в Жовтневому ВДВС ХМУЮ взагалі знищені, на що суд зазначає наступне.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу.

Однак застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 27849686, 18008937, унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав скаржниці щодо зняття арешту з її майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку добровільного виконання виконавчого документа після повернення його стягувачу, а наявність протягом тривалого часу (більше 10 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи зі змісту положень ст. 451 ЦПК України, суд вважає, що дії (бездіяльність) Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, та на дії Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області, щодо відмови у скасуванні арешту майна є незаконною, а тому у скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4. 12, 13, 76, 81, 89, 447-453 ЦПК України, ст. ст. 48, 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час винесення Жовтневим ВДВС ХМУЮ постанови про закриття виконавчого провадження від 30 грудня 2011 року), ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, та на дії Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Визнати дії (бездіяльність) дії Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, та на дії Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області щодо відмови у скасуванні арешту майна незаконними.

Зобов`язати Холодногірсько-Новобаварський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Жовтневого ВДВС ХМУЮ, зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 27 липня 2011 року в рамках виконавчого провадження № 27849686, в тому числі з нерухомого майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:1358, площею 5,169 га, розташованої на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140, та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Зобов`язати Чугуївський ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області, зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківські області від 04 лютого 2010 року в рамках виконавчого провадження № 18008937, в тому числі з нерухомого майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:1358, площею 5,169 га, розташованої на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140, та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов