Справа№938/390/23
Провадження № 2/938/135/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.

за участю:

секретаря судових засідань Мартищук Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про розірвання шлюбу,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 ;

від відповідача: ОСОБА_2 .

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.12.2009 у виконавчому комітеті Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10.

Ухвалою суду від 15.06.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 04.07.2023 з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання 04.07.2023, було відкладено на 20.07.2023 за клопотанням відповідача, оскільки він зазначив, що має намір вживати заходів для примирення із дружиною.

17.07.2023 позивачем було долучено додаткові докази у справі, а саме постанову суду про видачу обмежувального припису щодо відповідача.

В судове засідання 20.07.2023 з`явилися позивач та відповідач, надали пояснення по суті справи, вказали, що досягти примирення їм не вдалось.

В судовому засіданні 20.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.12.2009 вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10. Від спільного подружнього життя у них народилося шестеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Однак, останнім часом, сімейне життя у них почало погіршуватися, вони мають різні погляди на життя, не можуть дійти згоди у вирішенні простих побутових питань та втратили почуття любові. На даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Примирення та подальше спільне проживання, неможливе, оскільки відповідач вчиняє щодо неї психологічне насильство, застосовує грубу фізичну силу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що через ревнощі у них з чоловіком почали виникати постійні скандали. Зазначила, що немає жодних почуттів до чоловіка, миритися з ним вона не бажає. Такі спроби були, ще до подання позову до суду, однак чоловік не змінився. Він систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство. Вказала, що вони проживають в одному житловому будинку, однак зараз діє тимчасовий заборонний припис, виданий судом, тому відповідач проживає окремо. Вважає, що припинення шлюбу буде відповідати, як її інтересам так і інтересам дітей. Проти надання строку на примирення заперечила. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Правова позиція відповідача.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що хотів би зберегти сім`ю. Вказав, що змінився і готовий змінюватися надалі, вважає, що шлюб можна зберегти, хоча позивачка і заперечує проти цього.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано 05 грудня 2009 року у Виконавчому комітеті Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище чоловіка: " ОСОБА_9 ", прізище дружини " ОСОБА_9 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 05.12.2009, виданим Виконавчим комітетом Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.6).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося шестеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06.12.2010); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 21.12.2011); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 16.06.2014); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 15.07.2016); ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 11.04.2019); ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 22.05.2020) (а.с. 13-18).

Відповідно до рішення Верховинського районного суду від 14.06.2023 відносно ОСОБА_2 видано обмежувальний припис, яким визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 на строк 2 місяці з заборонами щодо: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів, SMS- або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Позивач вважає, що сім`я між нею та відповідачем розпалась, шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, тому звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу розірвання укладеного між ними шлюбу, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється зокрема на підставі шлюбу.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення відповідно до яких шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність.

При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу.

Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сімейне життя у сторін не склалося, між ними існує глибокий конфлікт, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. В судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, ствердивши, що такий суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. Зокрема позивач посилається на те, що відповідач систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, та на даний час діє встановлений судом тимчасовий заборонний припис, тому відповідач проживає окремо. Також позивачка заперечила проти надання строку на примирення, вказавши, що немає жодних почуттів до чоловіка, і шлюб носить формальний характер.

Згідно рішення Верховинського районного суду від 14.06.2023, відносно ОСОБА_2 видано обмежувальний припис, яким визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 на строк 2 місяці з заборонами щодо: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів, SMS- або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалюючи вказане рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася у правоохоронні органи, щодо неправомірних мір її чоловіка ОСОБА_2 , який вчиняв по відношенню до неї домашнє насильство, чинив моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у її сторону, погрожував фізичною розправою, та за вказані дії був притягнений до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, законодавець визначив, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, даючи оцінку взаєминам, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, позивач не бажає примирення та збереження шлюбу, а подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхніх дітей, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати.

Щодо позиції відповідача згідно якої він заперечив проти розірвання шлюбу, то суд зазначає наступне.

Так, судом уже зазначалось, що одним із головних конституційних принципів шлюбу, є його добровільність, яка ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, починаючи зі стадії його укладення.

Разом з тим, в судовому засіданні позивач однозначно висловилась, що аперечує проти продовження такого шлюбу, який суперечить її інтересам. Позивач наполягає на задоволенні вимоги про розірвання шлюбу, та суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, чи надавати строк для примирення всупереч волі однієї із сторін.

Більше того, відповідачем в судовому засіданні не наведено обґрунтованих підстав, які б свідчили, що примирення між ним та позивачкою можливе, і шлюб може бути збережено. Відповідачем не спростовано доводів позивача, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не мають.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Судові витрати.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 1073грн 60коп.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 грудня 2009 року у Виконкомі Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище " ОСОБА_9 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок (тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_8 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_9 ;

Повний текст рішення складено 25.07.2023.

Суддя Роман ДЖУС