Провадження №2/523/4529/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та припинення права власності на майно,

Встановив:

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 липня 2023 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та припинення права власності на майно за нормами загального позовного провадження та її розгляд ухвалено проводити в підготовчому засіданні 05 вересня 2023 року о 11 год. 00 хв.

Позивачем разом із поданням позовної заяви заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в рамках розгляду зазначеної цивільної справи та позивач просила суд Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно:

- транспортний засіб марки PEUGEOT, модель 308, 2015 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

- транспортний засіб марки SEAT, модель ALHAMBRA, 2007 р.в, державний номерний знак НОМЕР_3 який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4

Заяву позивач ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона вважає, що у разі незастосування забезпечення позову, шляхом накладення арешту на зазначене вище майно, у відповідача, існує реальна можливість відчужити це майно іншім особам (наприклад продати) та зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів позову, заяви про забезпечення позову та доданих до них матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та предметом позову є окрім того автомобілі, щодо яких заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Між тим, заявником у порушення зазначених приписів ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Матеріали позову не містять доказів того, що відповідач по справі, ОСОБА_2 намагається чи буде намагатись уникнути виконання можливого рішення позову у разі його задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову на даному етапі розгляду справи слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 150, 151, 152, 153, 352-355 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та припинення права власності на майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя