Справа № 502/483/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.03.2022 позивача прийнято на посаду регіонального менеджера комерційного відділу Південного регіону (Миколаївська, Одеська, Херсонська області) ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу». 01.03.2023 позивачу було оголошено догану, у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, а саме не виконання розпорядження. Зазначає, що оголошення догани є протиправним, не відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

В позові позивач пояснив, що 17.02.2023 було винесено наказ про відрядження позивача у зв`язку зі службовою необхідністю на 1 календарний день, 20.02.2023, до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений наказ надійшов на електронну адресу позивача о 17.10 годині 17.02.2023, проте телефоном його заздалегідь не повідомили про вказаний наказ, що зокрема й стало причиною не прибуття та не виконання відрядження позивачем у вказаний термін, оскільки позивачу не було відомо про наявність такого наказу про відрядження. Таким чином, зазначене виключає можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача «ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема шляхом відправлення судових повісток на офіційну електронну адресу, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює на посаді регіонального менеджера комерційного відділу Південного регіону (Миколаївська, Одеська, Херсонська області) ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», відповідно до наказу №69-к/тр від 14 березня 2022 року.

Відповідно до наказу «Про службове відрядження» №12к/тм від 17.02.2023, позивача наказано відрядити у зв`язку зі службовою необхідністю на 1 календарний день, 20.02.2023, до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» за адресою: АДРЕСА_1 , з виплатою авансу в межах суми, визначеної на оплату проїзду і добові витрати. Відомості з ознайомленням позивача з наказом відсутні.

Відповідно до роздруківки з електронної пошти позивача встановлено, що останній отримав вказаний наказ про відрядження на особисту електронну пошту 17.02.2023 о 17.10 годині.

У своєму поясненні від 24.02.2023, щодо невиконання наказу та розпорядження про відрядження, позивач пояснив, що отримав наказ та розпорядження на електронну адресу 17.02.2023 о 17.10 годині, а ознайомитися з інформацією була можливість 20.02.2023 о 09.00 годині з причин перебоїв електропостачання та зв`язку. Крім того зазначив про необхідність повідомлення щодо такого роду розпорядження ще й засобами телекомунікаційного зв`язку. Крім того також зазначив, що грошові кошти (аванс на відрядження) у розмірі 630 грн. з`явилися на картці Ощадбанку 22.02.2023, яких, як зазначив позивач, недостатньо для проїзду до м. Києва. Також позивач у поясненнях зазначив, що він є депутатом Ізмаїльської районної ради, а також радником голови районної ради по Кілійській, Вилківській громаді і головою земельної комісії районної ради, 19.02.2023 брав участь у виїзному засіданні в м. Кілія, де проводилась робоча зустріч Міністра аграрної політики та його заступника з аграріями та водокористувачами.

Менеджер з персоналу відділу по роботі з персоналом ОСОБА_2 у своїй доповідній записці від 01.03.2023 на ім`я т.в.о. директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» зазначила про непереконливість пояснень позивача від 24.02.2023 стосовно не виконання розпорядження та наказу про відрядження та просила застосувати відносно ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом від 01.03.2023 №15-к/тм ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни (невиконання розпорядження). Підстава: поясненн позивача та доповідна записка менеджера з персоналу ОСОБА_2 від 01.03.2023.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

При цьому, дисциплінарне стягнення накладається лише за встановлене порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

При притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган відповідно до статті 149 КЗпП України повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Принцип презумпції невинуватості у трудовому праві випливає зі змісту статті 138 КЗпП Україні, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед яких вина працівника, для притягнення такого працівника до відповідальності. Викладене знаходить своє відображення у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 р. у справі №359/4316/17, постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2020 р. у справі №202/2817/19).

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем надано пояснення з приводу невиконання ним розпорядження та наказу про відрядження, де ним серед іншого вказано, що він ознайомився з відповідними документами щодо відрядження 20 лютого 2023 року у зв`язку з відсутністю електропостачання та зв`язку, проте, не зважаючи на дійсну ситуацію в країні, а саме запровадженого воєнного стану в Україні, постійних обстрілів з боку Російської Федерації, зокрема об`єктів критичної інфраструктури, що в свою чергу спричинило перебої в енергосистемі України, а також пославшись на інформацію з офіційного сайту ДТЕК Одеські електромережі, щодо відсутності планових відключень 17.02.2023 в м. Кілія по вул. Українській з 15.00 до 18.00 годин, вказане, серед іншого, слугувало підставою для винесення наказу про оголошення позивачу догани.

Разом з тим слід зазначити, що інформація з сайту ДТЕК Одеські електромережі, яку було взято для доказу безпідставності пояснень позивача та наведено в доповідній записці, яка стала підставою для винесення оскаржуваного наказу відповідачем, суд не бере до уваги та не вважає такою, яка б спростувала вищенаведених позивачем причин, оскільки не є належним доказом і таким, який наразі не можливо перевірити, оскільки у зв`язку із впровадженим військового стану та згідно з постановою НКРЕКП № 349 від 26.03.2022 тимчасово закритий доступ до інформації про відключення та терміни відновлення електропостачання.

Крім того, згідно зі ст. 121 КЗпП, працівникам, які скеровуються у відрядження, виплачуються добові за час перебування у відрядженні, оплачується вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати з найму житлового приміщення в порядку і розмірах, що встановлюються законодавством. Отже, відшкодування витрат і одержання інших компенсацій у зв`язку зі службовими відрядженнями це гарантія роботодавця.

Зважаючи на виплату відповідачем позивачу авансу на відрядження, що підтверджено випискою по картковому рахунку позивача, у розмірі 670 грн., про що також не заперечується у доповідній записці менеджера з персоналу ОСОБА_2 від 01.03.2023, слід дійти висновку, що така гарантія як «аванс на відрядження» закріплена у трудових відносинах між сторонами, відповідно до ст.13, 29 КЗпП.

Проте, у доповідній записці менеджера з персоналу ОСОБА_2 від 01.03.2023 наведено вартість проїзду автобусом маршрутом Одеса-Київ, проте не взято до уваги, що позивачу слід здійснити витрати на проїзд з м. Кілія до м. Одеси. Питання розміру виплати авансу на відрядження позивачем також зауважено у його поясненнях від 24.02.2023.

Також, враховуючи наведені обставини справи, суд погоджується з позицією позивача стосовно можливості та необхідності повідомлення відповідачем позивача про наявність наказу про відрядження не лише електронною поштою, а й засобами телефонного зв`яжу, що не було зроблено та випливає з доповідної записки.

З наведеного слід дійти висновку, що вищенаведені обставини виключають вину ОСОБА_1 у не виконання ним розпорядження про відрядження, оскільки такий не був доведений до його відома належним чином.

Жодних інших доказів, які б спростували вищевикладені обставини, матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 147,232,233,235,237-1КЗпП України, ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати наказ ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» від 01.03.2023 №15-к/тм про оголошення ОСОБА_1 догани за порушення трудової дисципліни.

Стягнути з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу», , м. Київ, вул. Ямська, 32, інд. 03038, на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 26.07.2023.

Суддя: О.В.Березніков