КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/2543/22 Головуючий у 1 інстанції: Соловей Г.В.
Провадження № 22-ц/824/7609/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Півня Костянтина Валерійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

25 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Зазначала, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 1/4 від усіх заробітків, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 трьохрічного віку. На підставі вказаного рішення суд видав виконавчі листи, які пред`явлені нею до примусового виконання в Бучанський ВДВС. Під час примусового виконання рішення суду відповідач неодноразово допускав порушення строків сплати аліментів, що призвело до періодичного накопичення заборгованості. Позивачка ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання її та дочки. Згідно наданого суду розрахунку розмір пені становить 86080,23 грн. Також ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 15588,31 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в загальній сумі 86080,23 грн, яка складається з: пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 51755,58 грн. та пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_6 до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 34324,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 992,40 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в загальній сумі 42 155,48 грн., яка складається з: пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 26 813,29 грн.; пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 15 342,19 грн. На думку апелянта суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стягуючи з ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в загальній сумі 86080,23 грн., суд не звернув уваги на те, що згідно складеного головним державним виконавцем розрахунку загальний розмір заборгованості по аліментам становить 71 921,09 грн. Суд не надав оцінки тому, що ОСОБА_1 тривалий час не мав постійного доходу у зв`язку з втратою роботи, від першого шлюбу він має ще двох дітей. З квітня 2022 року відповідач був призваний до лав ЗСУ та через вагомі причини не мав можливості вчасно сплачувати аліменти. Вважає, що наданий позивачкою розрахунок пені за прострочення аліментів не відповідає положенням ст. 196 СК України, тому він не міг бути покладений в основу рішення. За проведеним ОСОБА_1 розрахунком розмір пені, яка могла бути стягнутана користь позивачки, становить 42 155,48 грн. і складається з: пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 26 813,29 грн. та пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 15 342,19 грн. Не погоджується з рішенням суду в частині стягнення на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Представник ОСОБА_2 подав клопотання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2021 року.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 14.05.2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.

На виконання вказаного рішення суд видав виконавчі листи, які пред`явлені ОСОБА_2 до Бучанського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ для примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Бучанського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ від 08.10.2021 року ВП № 67085607 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 381/1599/21 виданого 25.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Постановою головного державного виконавця Бучанського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ від 08.10.2021 року ВП № 67085044 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 381/1599/21 виданого 25.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку головного державного виконавця Лемберськї О. заборгованість згідно виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області виконавчого листа № 381/1599/21 від 25.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення донькою трирічного віку станом на 01.07.2022 року складає 28229,72 грн. Станом на 01.08.2022 року заборгованість складає 27250,29 грн.

Відповідно до розрахунку головним державним виконавцем Лемберської О. заборгованість згідно виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області виконавчого листа № 381/1599/21 від 25.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 станом на 01.07.2022 року складає 44548,17 грн. Станом на 01.08.2022 року заборгованість складає 44670,80 грн.

В період розгляду справи в суді ОСОБА_1 сплатив заборгованість по аліментам. Станом на 01.10.2022 року заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 відсутня.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в загальній сумі 86080,23 грн, яка складається з: пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 51755,58 грн.; пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку за період з травня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 34324,65 грн. В задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд відмовив.

Сторонами не оскаржено рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду першої інстанції у цій частині.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, у разі виникнення заборгованості для платника аліментів настає відповідальність у вигляді , передбачена частиною першою статті 196 СК України.

Відповідно до змісту вказаної норми, пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати.

Одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у разі виникнення заборгованості не залежно від того погасив таку заборгованість платник аліментів чи ні за весь період простроченнявід дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином сплачував обов`язок по виконанню рішення суду по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання ОСОБА_2 до досягнення донькою трьохрічного віку, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

ОСОБА_1 не спростував належними та допустимими доказами складені головним державним виконавцем Лемберською О. та наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості. Також він не спростував розрахунку пені за прострочення спати аліментів, наданий позивачкою.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що відповідач тривалий час не мав постійного доходу у зв`язку з втратою роботи, має на утриманні ще двох дітей і з квітня 2022 року призваний до лав ЗСУ.

Відсутність постійного доходу, наявність інших дітей, введення в Україні воєнного стану а також вступ відповідача до лав ЗСУ саме по собі не є підставою для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів.

Звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань по сплаті аліментів можливо лише у тому випадку, коли заборгованість виникла з незалежних, поважних причин, які в кожному конкретному випадку оцінюються судом з огляду на обставини справи. Наведені представником ОСОБА_1 доводи про неможливість сплати ним аліментів не підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що стягнутий судом розмір пені 86080,23 грн. перевищує розмір заборгованості по аліментам, який зазначений у розрахунках державного виконавця - 71 921,09 грн. Зазначений у розрахунках виконавця розмір заборгованості був виведений за весь період підсумком. Водночас пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на кожен щомісячних платіж за весь період прострочення кожного платежу окремо, в тому числі і якщо заборгованість в подальшому була частково або повністю погашена. Відповідно, якщо платник аліментів допустив прострочку по якомусь платежу і в подальшому її погасив, вона не буде врахована при визначенні підсумкової суми заборгованості, натомість стягувач аліментів зберігає за собою право на стягнення пені за період прострочення сплати аліментів по такому платежу.

Як вбачається із наданого позивачкою ОСОБА_2 розрахунку, вона обмежувала розмір пені за прострочення сплати аліментів розміром заборгованості по аліментам, що відповідає вимогам ст. 196 СК України.

Колегія суддів не бере до уваги наведений у апеляційній скарзі розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, загальний розмір якої визначений у сумі 42 155,48 грн. Такий розрахунок не відповідає розрахункам заборгованості державного виконавця. Представник відповідача виходив із нарахувань заборгованості по аліментам лише за період з травня 2021 року по лютий 2022 року, тоді як виконавцем здійснено розрахунок заборгованість за період з травня 2021 року по серпень 2022 року.

Колегія суддів також враховує, що суду першої інстанції власного розрахунку пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_1 не надавав, а тому він не предметом судового дослідження та оцінки.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу також не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, правничу допомогу в суді першої інстанції позивачці ОСОБА_2 надав адвокат Зайцев В.С. На підтвердження витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 надала копію договору № 9/08/2022 про надання правової допомоги від 19 серпня 2022 року, акт № 1 приймання-передачі правових послуг за договором про надання правової допомоги № 9/08/2022 від19 серпня 2022 року, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Надання правничої допомоги ОСОБА_2 в суді першої інстанції підтверджується матеріалами справи. Відповідач ОСОБА_1 до суду першої інстанції клопотання про зменшення заявленого позивачкою розміру витрат на правничу допомогу не подавав. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про право ОСОБА_2 на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Ухвалене рішення відповідає встановленим обставинам справи, а наданим доказам суд дав належну оцінку.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Півня Костянтина Валерійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.