УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 Солом`янський районний суд м. Києва

в складі:

головуючої судді Букіної О.М.

за участю секретаря Щепанової І.І.

за участю представника заявника- ОСОБА_5

представника зацікавленої особи-Цапенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни, стягував: Акціонерне товариства «Правекс Банк», боржник: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни, стягував: Акціонерне товариства «Правекс Банк», боржник: ОСОБА_2 .

Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що у провадженні Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 у рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_1 .

Вказує, що наразі виконавче провадження № НОМЕР_1 є завершеним, а 09.08.2022 стягувачем АТ «Правекс Банк» було надано ОСОБА_1 довідку про відсутність у неї заборгованості.

Зазначає, що 13.09.2023 представник скаржника звернувся до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про скасування арешту, проте арешт скасовано не було.

Тому заявник вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд: визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни; зобов`язати Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заняти арешт з нерухомого майна.

03.10.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.10.2023 скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

30.10.2023 представником скаржника було подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2023 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

Представник стягувача та боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному процесуальним законом, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до чинного законодавства неявка учасників справи, в тому числі представника органу, дії якого оскаржуються, не перешкоджає розгляду скарги.

Тому, за таких обставин та враховуючи визначені цивільним процесуальним законодавством скорочені строки розгляду скарги, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника стягувача та боржника ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, правонаступником якого є Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 боржником у якому, зокрема, була ОСОБА_4 .

У рамках виконавче провадження № НОМЕР_1 постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 27.01.2015 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_1 .

Як вбачається з листа головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., 04.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно даних з Автоматизованої системи виконавчого провадження, відкриті виконавчі провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 коштів за виконавчим листом № 2609/14446/12 відсутні.

При цьому, арешт накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 27.01.2015 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження майно ОСОБА_1 не скасований та після завершення виконавчого провадження продовжує діяти.

Таким чином судом встановлено, що виконавче провадження № НОМЕР_1 було завершено 04.10.2016 у зв`язку з прийняттям постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, виконавчою службою не було здійснено відповідних дій із зняття арештів з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачові, а тому скаржник вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що прямо порушує його права.

З матеріалів справи вбачається, що представник боржника звертався до органу державної виконавчої служби з заявою про зняття арешту з майна, однак згідно наданої відповіді ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» має вичерпний перелік підстав для скасування арешту.

Слід зазначити, що дійсно повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, визначених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на день винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу - 19.11.2015) не містило обов`язку виконавця скасовувати арешт з майна боржника.

Однак, виходячи зі змісту п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 28.10.2020 (справа № 204/2494/20), в якій зазначено, що повернення державним виконавцем своєю постановою виконавчого документу стягувану не змінює характеру правовідносин та вимоги боржника про скасування арешту майна не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст. ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Боржник у виконавчому провадженні не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18).

Так, відповідно до ст.ст. 447-449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (в редакції, чинній станом на день винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу - 19.11.2015) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до п. 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

З аналізу вказаних норм законодавства слідує логічний висновок про те, що повернення виконавчого листа стягувачу є однією із форм закінчення виконавчого провадження, що у розумінні вимог вказаного Закону передбачає зняття арешту та скасування вжитих раніше заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не зняття виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право заявника підлягає захисту.

З урахування викладеного вище суд приходить до висновку про задоволення поданої скарги у частині зобов`язання Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 27.01.2015 № НОМЕР_1 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення скарги у частині визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., оскільки заявником не доведено протиправності дій державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 268, 263-264, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни, стягував: Акціонерне товариства «Правекс Банк», боржник: ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Зобов`язати Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 27.01.2015 № НОМЕР_1 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Апеляційна скарга на увалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) буз повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27.12.2023.

Суддя: О.М.Букіна