Справа № 643/2794/23
Провадження № 2/643/1084/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря Тугайбей В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 ОСОБА_2 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до 30 червня 2024 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 26.11.2004 по 17.01.2011 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2007 на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На даний час, дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися на денному відділенні у Відокремленому Структурному підрозділі «Харківський комп`ютерно-технологічний фаховий коледж національного технічного університету Харківський політехнічний інститут» з 01.09.2020. Термін навчання закінчується 30.06.2024.

З 11.02.2022 позивачка знаходиться у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами, доходів крім державної допомоги по догляду за новонародженою дитиною, не отримує. Самостійно утримувати старшого сина важко. Відповідач працює командиром відділення підлеглої Державної пожежної частини №25 Другого Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Харківській області та стабільно отримує дохід, тому зможе щомісячно надавати грошову допомогу на утримання сина без погіршення його матеріального становища.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалою судді від 12.04.2023 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву про розгляд справи без її участі, надала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що через повномасштабне вторгнення російських військ в Україну, вона з дітьми змушена була евакуюватися з Харкова у більш безпечне місце. Старший син ОСОБА_4 проживає разом із нею, не зважаючи на те, що його місце проживання зареєстровано за місцем мешкання відповідача. Син ОСОБА_5 не мешкає разом із батьком, відповідачем по справі з 20.04.2007 і взагалі його не бачив багато років. В житті сина відповідач з`явився, коли йому виповнилося 15 років, після цього вони вкрай рідко з ним спілкується. Окрім примусово стягнених аліментів, до 18 років, відповідач жодної копійки дитині не давав і не дає, його заяви про утримання сина є неправдиві. Вважає, що існують підстави для стягнення аліментів з відповідача після досягнення дитиною повноліття, оскільки син продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги, самостійного заробітку не має та батько має можливість надавати таку допомогу. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , на час його навчання, однак просив стягнути їх у меншому розмірі, ніж просить позивачка, оскільки на його утриманні є ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, 2011 року народження та 2016 року народження, та непрацездатна матір ОСОБА_6 . Також. Він самостійно сплачує комунальні платежі за своїм місце мешкання та місцем мешкання своєї матері. Зважаючи, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1342 грн на місяць, зважаючи на обов`язок утримання дитини обома батьками, а також існування власних джерел доходу у дитини, зокрема виплат ВПО, просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1500 грн, що на його думку є обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам його сина та не порушує законні права та інтереси його неповнолітніх дітей та непрацездатної матері, які перебувають на його утриманні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 26.11.2004 по 27.05.2020 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 (а.с. 5).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2007, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, 31.07.2007, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, 31.07.2007, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-10).

Судовим розглядом також встановлено, що ОСОБА_3 , 01.09.2020 поступив на І курс денного відділення ВСП «Харківський комп`ютерно-технологічний фаховий коледж НТУ «ХПІ». Наказ №1318 СТ від 28.07.2020. На теперішній час навчається на ІІІ курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу та отримання диплому ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6).

З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.04.2022 №1216- на імя ОСОБА_3 та від 10.04.2022 №1216- на імя ОСОБА_2 , вбачається, що син ОСОБА_3 , проживає разом з позивачем (а.с. 62, 63).

На утриманні відповідача є неповнолітні діти, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та непрацездатна матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 46-48).

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180, ч.ч.1-2 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положення ст.ст.199, 200 СК України вказують на те, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, суд зазначає, що при визначенні витрат на навчання, суд повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів та обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем надано суду докази неможливості виплати аліментів у визначеному в позовній заяві розмірі.

При цьому, суд зазначає, що ч.1 ст.183 СК України передбачає, що одна третина заробітку (доходу) платника аліментів стягується на двох дітей, а одна четверта заробітку (доходу) платника аліментів стягується на одну дитину.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням положень ст.ст. 199, 200 СК України, та, з урахуванням заперечень відповідача та наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацездатної матері, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 10.04.2023 та до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30.06.2024.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263-265, 268,274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 10.04.2023 та до закінчення останнім навчання, тобто до 30 червня 2024 року.

В іншій частині вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1073, 60 грн (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 26 липня 2023 року.

Суддя А.М. Задорожна