Справа №155/931/23
Провадження №2/155/296/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

за участю секретаря судового засідання Воронюк Н.М.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Літвинюк Ольги Ігорівни до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку

УСТАНОВИВ:

Представник позивача 26 червня 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , земельна ділянка, згідно з кадастровим номером №:01:001:0118, земельна ділянка, згідно з кадастровим номером №:01:001:0165, земельна ділянка, згідно з кадастровим номером №:01:001:0164.

Вказує, що він отримав свідоцтво право власності на вищезазначений будинок за заповітом.

Зазначає, що земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером :01:001:0117 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій розміщений заначений будинок, в заповіті не вказана.

Також, право власності на дану земельну ділянку не може оформити відповідач як спадкоємець першої черги за законом, оскільки нотаріус відмовляється видати свідоцтво про право власності, так як на спірній ділянці розміщений належний позивачу будинок.

На підставі наведеного, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :01:001:0117.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 11 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 24 вересня 2020 року ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,4572 га, кадастровий номер :01:001:0118, згідно державного акта серії ЯМ №054495, вона заповіла своєму внуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Земельні ділянки площею 20114 га, кадастровий номер :01:001:0165, згідно державного акта серії ЯБ №484821 та площею 2,2315 га, кадастровий номер :01:001:0164, згідно державного акта серії ЯБ №484820, вона заповіла своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 17).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.16).

Приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гордійчук Мирославою Вікторівною 30 травня 2023 року ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом №501, №502 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,4572 га, що знаходиться на території села Квасів, Луцького району, Волинської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №054495. (а.с.22, 24).

Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав №333948406 від 30 травня 2023 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, р№501, виданого 30 травня 2023 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гордійчук М.В., власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 . (а.с. 23).

Відповідно до інформації яка зазначена в копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2023 року, виданою приватним нотаріус Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В., земельна ділянка площею 0, 25 га на якому розташований житловий будинок, який заповіла ОСОБА_3 - своєму онуку ОСОБА_1 , не обумовлена в заповіті, а отже, спадкується за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_2 . А тому, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом на ім`я ОСОБА_2 призведе до порушення норм ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України та породить спір між спадкоємцями. (а.с.15).

Згідно з копії Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ №054494, ОСОБА_3 на підставі рішення Квасівської сільської ради №17.4 від 27 вересня 2012 року передано у приватну власність земельну ділянку 0,25 гектари, що розташована в селі Квасів, Горохівського району, Волинської області, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (а.с. 19).

Як вбачається з довідки Журавниківського старостинського округу Горохівської міської ради № 336 від 11 липня 2023 року, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та розташований на земельній ділянці площею 0,25 га з кадастровим номером :01:001:0117.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст.15 ЦК України, визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Стаття 14 Конституції України, встановлює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 12 ЗК України, визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, інформування населення щодо вилучення (викупу) та інші.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина 1 статті 79 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

Вищевказана правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16 .

Отже, з набуттям позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до нього, як до нового власника даного нерухомого майна, в силу положень ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, перейшло право власності на земельну ділянку за вказаною адресою, яка належала ОСОБА_3 за її життя та будь-ким із її спадкоємців успадкованою не була.

Враховуючи, що право власності на земельну ділянку зареєстровано за померлою ОСОБА_3 , складений нею заповітом вказане майно не охоплює, а також, що після смерті останньої є спадкоємці за законом першої черги спадкування, тому ОСОБА_1 позбавлений можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім`я в позасудовому порядку.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст.15, 16, 377 ЦК України, ст.ст. 12, 79, 79-1, 120 ЗК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:001:0117, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: село Квасів, Луцький (Горохівський) район, Волинська область.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторонами по справі є:

Позивач: ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 ).

Дата складення повного тексту рішення 19 липня 2023 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана