Справа № 214/1376/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання - Гончар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/1376/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.09.2004 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №489.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.09.2004 року він з відповідачкою ОСОБА_3 уклали шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на сьогоднішній день є повнолітнім. Внаслідок різних поглядів на подальше спільне сімейне життя з відповідачкою, припинили шлюбі стосунки. Разом не проживають близько 5 років, спільного господарства не ведуть, в них абсолютно відсутнє спілкування, тому вважає збереження шлюбних відносин не можливим, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду. Майновий спір відсутній.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 року, матеріали справи №214/1376/23 передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с.9).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.03.2023 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощенного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.11-12).

Позивач в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Просила після розірвання шлюбу залишити їх прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №489, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.09.2017 року (а.с.7).

Сторони по справі неповнолітніх дітей не мають.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з близько 5 років тому, спільного господарства вони не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо та не підтримують жодних відносин, притаманних подружжю.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу та зумовлює його добровільний характер.

Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України.

Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст. 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строк на примирення.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через представника, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу та відсутність клопотань про надання строку на примирення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 05.09.2023 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з урахуванням клопотання відповідачки.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову за рахунок коштів з Державного бюджету України в сумі 536,80 грн., інші 50% судового збору - 536,80 грн., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.09.2004 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №489, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін « ОСОБА_5 ».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК країни).

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу (ч. 3 ст. 115 СК країни).

Копію суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 24 липня 2023 року.

Суддя Чернова Н.В.