Справа № 308/4961/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Зубашкова М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Горват Іван Іванович на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 308/4961/21 (Головуючий: Хамник М.М.),-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Горват І.І. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання об`єкту нерухомого майна спільною сумісної власністю та поділ майна подружжя в ідеальних частках, мотивуючи тим, що перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою і у них народилась спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка на на підставі договору дарування № 6292 від 29.08.1996 року набула у власність нерухоме майно у вигляді квартири з надвірними будовами, що становить 13/100 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проживання з відповідачкою у цивільному шлюбі вказану квартиру спільним коштом було переобладнано, добудовано, що істотно збільшило вартість квартири, а також її площу. У зв`язку з наведеним позивач просив визнати майно, а саме, квартиру з надвірними будовами, що становить 13/100 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та здійснити її поділ між ним та відповідачкою в ідеальних частках.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкту нерухомого майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя відмовлено повністю.

Не погоджуючисьб із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Горват І.І. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішеня суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як позивач та відповідач перебували у шлюбних відносинах і на них розповсюджуються норми як Кодексу про шлюб та сім`ю України (на момент чинності нормативно-правового акту) та норми Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. У матеріалах цивільної справи в суді першої інстанції в повній мірі надано всі докази та обґрунтування участі позивача у проведенні ремонтних робіт, а отже, фінансових вкладеннях та особистих трудових ресурсах, що підтверджуються відповідними матеріалами (доказами) у справі. У рішенні суду взагалі не було надано оцінки поясненням свідків щодо суті справи. Істотність збільшення вартості має визначальне значення, так як необхідно врахувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою предмета, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденції загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта власності чи в остаточному об`єкті. При вирішенні справи має враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості, що судом не було зроблено.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Горват А.А., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 , які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 6292 від 29.08.1996 року набула у власність нерухоме майно у вигляді квартири з надвірними будовами, що становить 13/100 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна, згідно договору сторонами оцінено у 119 165 000 мільйонів карбованців.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 07 вересня 2006 року на території Словацької Республіки, який у силу ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» є дійсним в Україні.

Сторонами не заперечується, що у період 2010-2012 років квартира з надвірними побудовами, що становить 13/100 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була реконструйована внаслідок аварійного стану покрівлі.

При зверненні у суд із даним позовом ОСОБА_1 посилається на проведення реконструкції майна, внаслідок якого істотно збільшилося його вартість, здійснена за рахунок спільних трудових та грошових затрат, і вважає, що такий об`єкт є спільною сумісною власністю подружжя та провести його розподіл.

На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_1 надав звіт про оцінку майна № від 26 лютого 2021 року відповідно до якого вартість 13/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що складають 97,64 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 становить 2 900 000 грн. фотокартки, на яких зображений позивач під час проведення реконструкції, видаткову накладну на суму 20 640,00 грн. від 21.09.2011 р. про придбання кондиціонерів, замовлення № 23 від 09.07.2010 на покрівельні матеріали на суму 15588,05 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно положень ч. 1 ст. 62 СК України, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування положень, передбачених статтею 62 СК України, збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик тощо.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна.

Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. Істотність збільшення вартості майна одного із подружжя передбачає, що доля первинної власності стає незначною, співмірно малою за остаточною ціною.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інші чинники не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат у майно, тобто вирішальне значення мають шляхи та способи збільшення такої вартості, яка має бути доведена тим з подружжя, хто претендує на таке майно.

Застосування вказаних норм не виключає можливості визнання права спільної сумісної власності на об`єкт права особистої приватної власності одного з подружжя з подальшим визначенням часток при поділі такої власності лише з урахуванням особистих і спільних майнових та трудових затрат кожного з подружжя.

Такі висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц.

Обов`язок доведення існування підстав, передбачених ч. 1 ст. 62 СК України покладається на особу, яка стверджує про виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові. Отже, в даному випадку саме на позивача покладається обов`язок доведення підстав виникнення права спільної сумісної власності на майно, яке належить на праві особистої приватної власності відповідачці.

У доданій позивачем інформаційній довідці за № 250691911 від 31.03.2021 року зазначається не вартість належної ОСОБА_2 квартири площею 97,64 м.кв. а багатоквартирного будинку площею 751 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартість якого складає 208 890,00 грн.

Порівнюючи вартість квартири до та після ремонтних робіт позивач посилається на наявний у матеріалах звіт про оцінку майна № від 26.02.2021 року складений оцінювачем ОСОБА_7 , згідно якого ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме: 13/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що складають 97,64 кв.м. розташовані за адресою: АДРЕСА_1 становить 2 900 000 грн.

У подальшому позивачем було долучено до матеріалів справи висновок про вартість об`єкта оцінки від 04.06.2021 року відповідно до якого вартість 13/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами становить вже 2 900 000 грн. 76 коп.

Разом з тим, копія видаткової накладної № КЛ-0877 від 21.09.2011 року та замовлення № 23 від 09.07.2010 року не можуть бути належним підтвердженням понесених ОСОБА_1 витрат на проведення ремонтних робіт, оскільки позивачем не надано доказів, який би підтверджував особисту сплату товарів за відповідними товарно-супровідними документами. Проведена оплата по замовленню № 23 від 09.07.2010 року у сумі 15 588 грн. 05 коп. надана позивачем не може свідчити про істотність збільшення вартості належної ОСОБА_2 квартири.

Видаткова накладна № КЛ-0877 від 21.09.2011 року на придбання кліматичної техніки долучена позивачем до справи не може враховуватися до істотного збільшення вартості майна, оскільки техніка є самостійними об`єктом поділу та не є невід`ємним поліпшенням.

Наявні у матеріалах справи, фотозйомки не є достатніми та належними доказами, які можуть свідчити про здійснення ремонтних робіт саме позивачем, а тим більше про збільшення в результаті таких робіт вартості та площі належної відповідачу квартири.

Пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом не можуть бути взяті до уваги щодо підтвердження ними трудову участь під час ремонту квартири як позивача так і відповідача, але не свідчили про одноосібне виконання ОСОБА_1 таких робіт, їх виду, об`єму та про розмір фінансової участі останнього.

При постановленні рішення суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин обґрунтовано вважав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що належне на праві особистої власності відповідачці майно істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат позивача, що відповідно до положень ст. ст. 60, 62 СК України може бути підставою для визнання його спільною сумісною власністю подружжя та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 21 липня 2023 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой