Єдиний унікальний номер 341/1902/23
Номер провадження 2/341/480/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Островської Н. І.., за участю:

секретаря судового засідання Гомерди Г. М.,

позивач: представник згідно ордеру адвокат Крохмалюк С. С.,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживаєз а адресою: АДРЕСА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 за рішенням суду від 23.05.2023. Просить стягувати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,0 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та по 1000,0 гривень щомісячно на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку.

Як підставу зазначив, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 . У цьому шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою. На підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2023 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина у твердій грошовій сумі по 3500,0 грн щомісячно, до досягнення сином повноліття, та по 2500,0 гривень на користь відповідачки на її утримання щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , трирічного віку. Тобто, усього щомісячно він повинен сплачувати відповідачці по 6000,0 гривень. Однак, на цей час його матеріальне становище погіршилось, а визначений судом розмір аліментів на утримання сина та на утримання дружини є непосильним для нього, оскільки сплачувати вказану суму, не допускаючи заборгованості, він не може.

З 07.06.2023 він офіційно працевлаштувався слюсарем у КП «Житловик», та його середньомісячна зарплата складає 8700,0 гривень. Цієї зарплати йому не вистачає на сплату аліментів та на його проживання, оскільки вона є мізерною Сплачуючи 6000,0 гривень відповідачці на аліменти, у нього не залишається коштів на прожиття, зокрема, купівлю продуктів харчування, оплату за комунальні послуги, тощо. Крім цього, він здійснює догляд за братом ОСОБА_6 , 1996 року народження, який є інвалідом першої групи, та потребує стороннього догляду і нагляду, а батьки через свій вік та стан здоров`я не в змозі забезпечити брату належний догляд. Тому змушений був звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, та вважає, що спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1500,0 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини до досягнення трирічного віку сина ОСОБА_5 у розмірі 1000,0 гривень щомісячно.

18.10.2023 представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити вимоги з викладених у позові підстав.

В судове засідання 21.12.2023 представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

18.10.2023 відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що позивач офіційно працює, отримує заробітну плату, та є спроможним забезпечувати потреби сина та її. На цей час вона не працює оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. ЇЇ дохід у місяць складає 2600,0 гривень кошти на утримання старшого сина та 860,0 гривень на утримання другої дитини. Цих коштів не вистачає навіть для покупки продуктів харчування для забезпечення нормального рівня дітей.

В судове засідання 21.12.2023 відповідач не з`явилась, будь - яких клопотань, у тому числі, про відкладення розгляду справи не надіслала.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, заслухавши позивача, заперечення відповідача, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтями 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2272,0 гривні.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Тобто, в будь-якому випадку, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить стягувачу.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22.07.2022, зареєстрували шлюб у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) /а. с. 8/..

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 9/.

Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2023 ухвалено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина у твердій грошовій сумі 3500,0 грн щомісячно, до досягнення сином повноліття, та 2500,0 гривень на користь відповідачки на її утримання щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку (а.с.15-16).

Відповідно до довідки, виданої інспектором з кадрів КП «Житловик» ОСОБА_7 , відповідач ОСОБА_2 працює на посаді слюсаря АВР в КП «Житловик» з 07.06.2023 відповідно до наказу № 90-к від 06.06.2023, і до цього часу /а. с. 10/.

Згідно довідці за 2023 рік про заробітну плату, виданій КП «Житловик» ОСОБА_2 за червень 2023 року отримав заробітну плату у розмірі 7679,99 гривень та 9800,53 гривень за липень 2023 року /а. с. 11/.

З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 392657 вбачається, що ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства першої групи /а. с. 13/.

Висновком лікарської комісії медичного закладу № 37, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 14/.

Саме на ці обставини (невелику заробітну плату, догляд за братом, який є інвалідом) послалась представник позивача як на підставу заявлених вимог.

Натомість, згідно Витягу № 156/27-24 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_2 - позивач, ОСОБА_6 - брат, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - батьки, які не є людьми похилого віку.

Стороною позивача не надано суду доказів на підтвердження обставин, які унеможливлюють здійснення догляду за братом ОСОБА_6 батьками: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають спільно.

З огляду на встановлені обставини справи, досліджені докази, суд дійшов висновку про залишення без задоволення позовних вимог в частині зменшення стягення аліментів на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується вимог позивача про зменшення стягнення аліментів на утримання її, як дружини до досягнення дитиною трьох років, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України "Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини", ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує матеріальний стан відповідача, який працює та отримує заробітну плату в середньому на місяць у розмірі 8700,0 грн.

Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем іншого доходу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на утримання дружини, до досягнення сином трирічного віку у розмірі 1000,0 гривень щомісячно, що ґрунтується на наявних у матеріалах доказах.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення як статті 7 СК України загалом, так і частини дев`ятої статті 7 СК, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Аліменти підлягають стягненню з дня набрання законної сили цим рішенням.

Виконавчий лист, виданий у справі ЄУН 341/802/23, згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2023 в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку підлягає відкликанню після остаточного погашення заборгованості за цим виконавчим листом.

На підставі ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 263, 265, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2019.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , на її утримання, визначивши розмір у твердій грошовій сумі 1000,0 грн щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В іншій частині - залишити без змін.

Визначений розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів здійснювати з дня набрання законної сили цим рішенням.

Виконавчий лист у справі ЄУН 341/802/23 за рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відкликати.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його скасування.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА