П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Київ

Справа № 755/2774/22

Апеляційне провадження №22-ц/824/5335/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Савлук Т.В. 22 вересня 2022 року у м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2022 року представник ТОВ «Страхова група «Оберіг» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205285029 від 04 серпня 2021 року, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Citroen Jumper», державний номерний знак НОМЕР_1 з моменту його укладення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач звернувся до позивача для укладення Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу «Citroen Jumper», державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час укладення Договору відповідач надав позивачу інформацію, що датою наступного проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу є 04 серпня 2022 року. 04 серпня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Citroen Jumper», державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2008, тип транспортного засобу: С1. Термін дії Полісу був встановлений з 00 годин 00 хвилин 05 серпня 2021 року по 04 серпня 2022 року включно. В розділі особливі умови використання транспортного засобу було зазначено, що транспортний засіб «CitroenJumper», державний номерний знак НОМЕР_1 , підлягає обов`язковому технічному контролю 04 серпня 2022 року. 28 вересня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Citroen Jumper», державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв'язку з чим з метою розслідування страхового випадку, позивач керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» звернувся з запитом до Головного центру Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до листа сервісного центру від 29 грудня 2021 року транспортний засіб «CitroenJumper», державний номерний знак НОМЕР_1 , не проходив обов'язковий технічний контроль. Таким чином, істотною умовою договору страхування при укладенні Полісу щодо транспортних засобів, що підлягають ОТК, було проходження транспортним засобом обов'язкового технічного контролю. Відповідно до вимог закону саме на відповідача покладається обов'язок повідомити інформацію про проходження ОТК. Оскільки відповідач при укладенні Полісу надав неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування, тому поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 серпня 2021 року, слід визнати недійсним з моменту його укладення.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що відповідач при укладенні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування, за технічною характеристикою транспортний засіб «CitroenJumper», державний номерний знак НОМЕР_1 тип «спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон мало вантажний-В», 2008 року випуску, повною масою 3500, категорії «В», підпадає під категорію транспортного засобу легковий, тому у разі невикористання його з метою отримання прибутку, обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Не погодилось із зазначеним судовим рішенням ТДВ «СК «Оберіг», представником товариства подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та за неповного з`ясування обставини, що мають значення для справи.

Представник позивача вказує на те, що в своєму рішення суд помилково зазначив, що автомобіль підпадає під категорію транспортного засобу легковий, а тому у разі невикористання його з метою отримання прибутку, обов`язковому технічному контролю не підлягає. Також суд помилково зазначив, що транспортний засіб є легковим, оскільки відповідно до свідоцтва вказаний автомобіль є вантажним, а не легковим. Таким чином, матеріали справи містять докази, що даний автомобіль є спеціалізованим вантажним, призначеним для перевезення вантажів з повною масою до 3500 кг.

Враховуючи вищевикладене, вказаний транспортний засіб не підпадає під категорії транспортних засобів, які не підлягають обов`язковому технічному контролю, оскільки є вантажним та вказаний факт не потребує додаткових документів і розслідувань, а прямо випливає із Закону та свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.

Також вказує на те, що відповідач, знаючи про відсутність протоколу проходження ОТК транспортного засобу на момент укладання Полісу, не повідомив про це позивача, тобто умисно ввів в оману позивача про наявність діючого ОТК та про дату проходження наступного ОТК 04 серпня 2022 року. Відтак, відповідач надав неправдиві відомості про істотні умови договору страхування.

Представник відповідача також зазначає, що оспорюваний поліс прямо суперечить ст. 17 спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки він міг бути укладений лише за умови проходження забезпеченим транспортним засобом обов`язкового технічного контролю, якщо протоколом перевірки технічного стану він був би визнаний технічно справним, на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю.

Таким чином, оскаржуваний поліс може бути визнаний судом недійсним на загальній підставі відповідно до ч.1 ст. 203 та ч.1 ст. 215 ЦК України.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник позивача - Микитюк Д.О. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без здоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»» та ОСОБА_1 було укладено поліс № ЕР-205285029 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого транспортний засіб «Citroen Jumper», державний номерний знак НОМЕР_1 , є забезпечений і відповідальність ОСОБА_1 застрахованою з 00 годин 00 хвилин 05 серпня 2021 року по 04 серпня 2022 року включно /а.с. 5/.

Із свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вбачається, що транспортний засіб марки - «Citroen Jumper», тип - Спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон малотонажний-В, № шасі НОМЕР_3 , повна маса - 3500, маса без завантаження - 1700, колір синій, держаний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований у встановленому Законом порядку в органах МВС України та належить ОСОБА_3 /а.с. 29/.

Позивач вказує, що в ході розслідування страхового випадку (ДТП 28 вересня 2021 року за участю застрахованого автомобіля) ними було здійснений запит до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про проходження ОТК вказаним вище транспортним засобом.

У відповідь на звернення позивача Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що транспортний засіб «Citroen Jumper», VIN НОМЕР_3 не проходив ОТК /а.с. 6/.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував на те, що відповідач, знаючи про відсутність протоколу проходження ОТК транспортного засобу на момент укладання Полісу, не повідомив про це позивача, тобто умисно ввів в оману позивача про наявність діючого ОТК та про дату проходження наступного ОТК 04 серпня 2022 року. Відтак, відповідач надав неправдиві відомості про істотні умови договору страхування, у зв`язку з чим Поліс було укладено з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що відповідач при укладенні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування, за технічною характеристикою транспортний засіб «CitroenJumper», державний номерний знак НОМЕР_1 тип «спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон мало вантажний-В», 2008 року випуску, повною масою 3500, категорії «В», підпадає під категорію транспортного засобу легковий, тому у разі невикористання його з метою отримання прибутку, обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України).

Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено у ст. 18 Закону України «Про страхування», у частині третій якої зазначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Аналогічні положення містяться й у ст. 981 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Так, згідно із ст. 3 вищевказаного Закону, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приписами ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 17.6 ст.17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що особливості укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Починаючи з 07 лютого 2018 року забезпечена можливість укладання внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (які діють виключно на території України) в електронній формі. Така новація з`явилася відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 31 серпня 2017 року № 3631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2017 року за №1197/31065 «Про затвердження змін до Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Це Положення відповідно п.2 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» та п. 5, п. 6 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» визначає особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положенням про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженим Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 27 жовтня 2011 року № 673 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1483/20221 (надалі Положення), а саме розділом ІІІ, визначено особливості укладання внутрішніх електронних договорів страхування, а саме:

«3.1. Для укладення внутрішнього електронного договору страхування власник транспортного засобу через ІТС виражає намір укласти договір страхування та вносить відомості, необхідні для укладення такого договору, що є заявою на страхування. Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування, визначається МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

3.2. Страховик на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування формує пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса, що реєструється в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пропозиція укласти внутрішній електронний договір страхування направляється страховиком власнику транспортного засобу через ІТС і є чинною до закінчення доби, в якій її було сформовано.

3.3. Перелік відомостей, які повинні міститися у пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування, затверджується МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

3.4. МТСБУ забезпечує можливість перевірки факту реєстрації пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оприлюднює на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ інформацію про спосіб перевірки факту реєстрації пропозиції щодо укладення внутрішнього електронного договору страхування.

Інформація про спосіб перевірки власником транспортного засобу факту реєстрації конкретної пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинна міститись у такій пропозиції.

3.5. Якщо власник транспортного засобу погоджується з отриманою пропозицією укласти внутрішній електронний договір страхування, він надає страховику через ІТС відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) укласти внутрішній електронний договір страхування і підписує внутрішній електронний договір страхування через ІТС відповідно до законодавства, що регулює організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції.

3.6. Після підписання власником транспортного засобу внутрішнього електронного договору страхування в порядку, визначеному цим Положенням, до закінчення доби, в якій було сформовано пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування, страховик зобов`язаний зареєструвати страховий поліс в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та направити страхувальнику підтвердження вчинення електронного правочину (укладення внутрішнього електронного договору страхування) шляхом надсилання електронного документа - візуальної форми страхового поліса.

3.7. Разом із підтвердженням вчинення електронного правочину страховик направляє страхувальнику інформацію, передбачену підпунктом 2.1.6 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення.

3.8. Внутрішній електронний договір страхування вважається укладеним з моменту одержання страховиком відповіді про прийняття власником транспортного засобу пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування.

3.9. Внутрішній електронний договір страхування набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.»

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Крім того, у відповідності до п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (надалі Порядок), визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З наведених обставин справи вбачається, що оспорюваний договір страхування було укладено в електронній формі.

З метою дотримання вищевказаних положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком було включено до умов оспорюваного договору страхування особливі умови цього договору, викладені в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ».

Отже, відповідач, обравши на власний розсуд страхову компанію, спосіб укладання внутрішнього договору страхування, а саме через інтернет-сайт страхової компанії, ввів через ресурс, доступ до якого відображений на Інтернет-сайті страховика, інформацію, необхідну для укладання внутрішнього електронного договору страхування, зокрема: «ТЗ використовується як таксі/маршрутне таксі - ні. ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю - 04.08.2022. До керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника менше 3-х років - так. ТЗ використовується протягом певного строку страхування - 1-й - 12-й місяці». Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування був наведений за веб-посиланням (Перелік відомостей, затверджений протоколом Президії МТСБУ від 25.05.2017 № 401/2017).

При цьому для виконання зазначених дій відповідачу також було запропоновано скористатися допомогою представника страхової компанії.

Після вищевказаних дій відповідач отримав від страховика пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування.

Перевіривши відповідність даних отриманої від страховика пропозиції та інформації, відображеної в ЦБД МТСБУ, відповідач сплатив страховий платіж, зазначений в пропозиції, в один із способів, запропонованих страховою компанією, і підписав внутрішній електронний договір страхування у запропонований страховиком спосіб.

Як вбачається із розділу «Особливі умовиви користання забезпеченого ТЗ» полісу № ЕР-205285029, позивач на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування від відповідача, формуючи пропозицію на укладення договору страхування, вніс до умов договору повідомлені відповідачем відомості, зазначивши зокрема: ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю - 04.08.2022; ТЗ використовується протягом повного строку страхування 1-й -12-й місяці.

Позивачем в ході розслідування страхового випадку (ДТП 28 вересня 2021 року за участю застрахованого автомобіля) ними було здійснений запит до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про проходження ОТК вказаним вище транспортним засобом.

У відповідь на звернення позивача Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що транспортний засіб «Citroen Jumper», VIN НОМЕР_3 не проходив ОТК /а.с. 6/.

Таким чином, враховуючи повідомлення Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про те, що транспортний засіб «Citroen Jumper», VIN НОМЕР_3 не проходив ОТК, суд приходить до висновку, що відповідач знаючи про відсутність протоколу проходження ОТК транспортного засобу «Citroen Jumper», VIN НОМЕР_3 на момент укладення полісу, не повідомив про це представника (страхового агента) позивача, тобто діючи умисно ввів в оману позивача про наявність діючого ОТК та про дату проходження наступного ОТК - 04.08.2022.

Отже, відповідач свідомо повідомив неправдиві відомості, тобто приховав правдиву інформацію, що мала значення для укладення договору страхування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з твердженнями позивача, що відповідач ввів в оману іншу сторону Поліса, свідомо надавши неправдиві відомості про наявність діючого ОТК та про дату проходження наступного ОТК - 04.08.2022, у зв`язку з чим приходить до висновку, що спірний договір не відповідає вимогам, зокрема, ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 12 Закону України «Про страхування», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що транспортний засіб «Citroen Jumper», VIN НОМЕР_3 є легковим, а тому не повинен проходити ОТК, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, «Citroen Jumper», VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним автомобілем з максимальною масою 3500 кг., а тому на нього поширюється обов`язок з проходження ОТК кожних 2 роки, у відповідності до ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Також слід зазначити, що категорія «В» не визначає тип автомобіля, вона вказує категорію водія, який має право керувати цим автомобілем. Тобто, по допустиму масу даним автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за своїм призначенням є вантажним, тому підпадає під вимоги закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з цим рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи, дав їм неналежну правову оцінку, що згідно з положеннями ст.376 ЦПК України дає підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення.

В порядку ст. 141 ЦПК України перегляду підлягає і питання компенсації судових витрат, з урахуванням наявності підстав для задоволення апеляційної скарги та вимог позову, підлягають компенсації понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6202,50 грн, за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів - задовольнити.

Визнати недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів № ЕР-205285029 від 04 серпня 2021 року, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «CITROEN JUMPER» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_4 ) з моменту його укладення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» судові витрати в розмірі 6202,50 грн.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: В.А. Нежура

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 25 липня 2023 року.