Справа №242/1011/23
Провадження №2-о/242/92/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Відділ опіки та піклування Селидівської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначив, що він є єдиною особою, яка здатна здійснювати догляд за тестем - ОСОБА_2 , який, в свою чергу, є пенсіонером, особою похилого віку, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду, а він, в свою чергу, є єдиною особою, яка здатна здійснювати такий догляд.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з доказів в матеріалах справи, ОСОБА_2 є батьком дружини заявника - ОСОБА_3 , яка разом з доньками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхали за межі Селидівської територіальної громади.

Згідно довідки ЛКК КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради» № 34/172 від 16.02.2023 р., ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатний до самообслуговування.

Згідно Акту про проживання від 25.06.2023 р. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_2 - тесть, мешкає за зазначеною адресою без реєстрації з січня 2022 р. ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за ним. ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з липня 2022 р. виїхали за межі Селидівського громади.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч.1,2 ст. 256 ЦПК України суд, розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Встановлення факту здійснення постійного догляду має юридичне значення для заявника для офіційного підтвердження такого догляду на законних підставах. Від встановлення даного факту залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених ЗУ «Про соціальні послуги» та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст..23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду, а також опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Згідно матеріалів справи, заявник є військовозобов`язаним і може у встановленому законом порядку бути призваним до Збройних сил України.

Аналізуючи надані заявником докази на підтвердження своїх вимог, суд зазначає, що він мешкає разом з ОСОБА_2 який потребує постійного стороннього догляду, за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює постійний догляд за ним.

Проте, також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд. Доказів протилежного суду не надано. Наявність довідки про реєстрацію ОСОБА_6 , ОСОБА_5 як внутрішньо-переміщеної особи не свідчить про неможливість здійснення ними догляду за ОСОБА_2 .

Таким чином, факт того, що ОСОБА_1 є єдиною особою, яка може здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 не доведено у повному обсязі, надані суду докази не підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності такого юридичного факту або стану, і факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із заявлених заявником вимог вбачається спір про право,а тому дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому суд вважає, що заяву, слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику право на звернення до суду із відповідним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 13, 19, 81, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , Відділ опіки та піклування Селидівської міської ради, , юридична адреса: Донецька область, м.Селидове, вул..К.Маркса, 8, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити право вирішити спір шляхом подачі позову на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя