Провадження №22-з/812/48/23
20 липня 2023 року м. Миколаїв
Справа № 490/7096/21
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Шаманської Н.О.,
суддів: Крамаренко Т.В., Кушнірової Т.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Дочірнього підприємства «БАЗІС АВТО» - Щукіна Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "БАЗІС АВТО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан Авто Миколаїв", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хюндай Мотор Україна", про відшкодування матеріальної шкоди,-
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ДП «БАЗІС АВТО», ТОВ «Богдан Авто Миколаїв» про відшкодування матеріальної шкоди.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2023 року без змін.

14 липня 2023 року від представника ДП «БАЗІС АВТО» - адвоката Щукіна О.С. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн. До заяви у її обґрунтування на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додані копії наступних документів: детального опису робіт від 10 липня 2023 року, договору про надання правової допомоги № 10/12/21 від 10 грудня 2021 року, додаткової угоди до договору № 2 від 25 травня 2023 року та додаткової угоди № 3 від 30 червня 2023 року, акту виконаних робіт від 10 липня 2023 року, платіжного доручення №5096 від 25 травня 2023 року про сплату ДП «БАЗІС АВТО» адвокатському об`єднанню «Де-Юре» 20000 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, при ухваленні Миколаївським апеляційним судом постанови від 10 липня 2023 року не було вирішено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-V «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ДП «БАЗІС АВТО» у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Щукін О.С. на підставі ордеру Серії ВН №1250673 від 25 травня 2023 року та договору про надання правової допомоги № 10/12/21 від 10 грудня 2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ДП «БАЗІС АВТО» - адвокат Щукін О.С. зазначав, що відповідачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн. (складання та подання до Миколаївського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу та усіх інших процесуальних документів у справі). Понесення зазначених витрат підтверджується платіжним дорученням №5096 від 25 травня 2023 року про сплату ДП «БАЗІС АВТО» на користь адвокатського об`єднання «Де-Юре» 20000 грн. за адвокатські послуги згідно договору № 10/12/21 від 10 грудня 2021 року.

До закінчення судових дебатів у справі у суді апеляційної інстанції представник ДП «БАЗІС АВТО» - адвокат Щукін О.С.- зробив заяву про компенсацію судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, докази щодо розміру яких мав намір надати протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

У заяві про ухвалення додаткового рішення, поданій до апеляційного суду 14 липня 2023 року адвокат Щукін О.С. зазначав, що ДП «БАЗІС АВТО» крім зазначених витрат у сумі 20000 грн. понесло й судові витрати, пов`язані з участю адвоката у судовому засіданні Миколаївського апеляційного суду у сумі 5000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви від 14 липня 2023 року адвокат Щукін О.С. додав копії наступних документів: детального опису робіт від 10 липня 2023 року, договору про надання правової допомоги № 10/12/21 від 10 грудня 2021 року, додаткової угоди до договору № 2 від 25 травня 2023 року та додаткової угоди № 3 від 30 червня 2023 року, акту виконаних робіт від 10 липня 2023 року, платіжного доручення №5096 від 25 травня 2023 року про сплату ДП «БАЗІС АВТО» адвокатському об`єднанню «Де-Юре» 20000 грн.

Платіжного доручення про сплату 5000 грн. за участь представника у судовому засіданні Миколаївського апеляційного суду адвокатом не надано.

Відповідно до абзацу першого п. 1 договору № 10/12/21 від 10 грудня 2021 року, укладеного між ДП «БАЗІС АВТО» та адвокатським об`єднанням «Де-Юре» об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу. Під правничою (правовою) допомогою розуміється багатоаспектна, різна за змістом, обсягом та формами діяльність, що може включати, зокрема, але не виключно: консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва в усіх без винятку державних, суспільних установах та організаціях, органах місцевого самоврядування незалежно від форм власності та підпорядкування, судах всіх інстанцій.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з часом витраченим адвокатом на складання та подання до Миколаївського апеляційного суду від імені та в інтересах ДП «БАЗІС АВТО» відзиву на апеляційну скаргу (20 годин) , оскільки позиція, викладена у відзиві на апеляційну скаргу фактично повторює позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, та враховуючи характер виконаної роботи вважає, що розумним часом на складання відзиву на апеляційну скаргу слід вважати 3 години.

До того, ж участь у двох судових засіданнях, у яких адвокат Щукін О.С. брав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon), тривало 3 липня 2023 року - 13 хвилин 86 сек., а 10 липня 2023 року - 36 хвилин.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обсяг і складність таких дій у справі, а також витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт, приймаючи до уваги, що згідно рахунків на оплату виконаних робіт вартість наданих адвокатом послуг визначена з розрахунку 1 000 грн. за годину роботи, та виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу на користь ДП «БАЗІС АВТО» до 3 500 грн.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Дочірнього підприємства «БАЗІС АВТО» - Щукіна Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "БАЗІС АВТО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан Авто Миколаїв", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хюндай Мотор Україна", про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «БАЗІС АВТО» 3 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.В.Крамаренко

Т.Б.Кушнірова