РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2023 рокуСправа №451/1207/22
Провадження № 2/451/244/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.,

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

з участю Миздки В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

установив:

8 листопада 2022 року Мидзка Володимир Адамович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В позовній заяві зазначає, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розірвано. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 5 лютого 2018 року з позивача на користь відповідача присуджено стягувати аліменти в частці 1/2 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання двох дітей: сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 10 листопада 2017 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі Виконавчого листа №451/1523/17 від 19 березня 2018 року, виданого Радехівським районним судом Львівської області, Радехівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56091045 від 3 квітня 2018 року. На час призначення аліментів позивач, ОСОБА_2 , працював в Комунальному підприємстві «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», мав постійний, стабільний дохід у вигляді заробітної плати, та саме даному підприємству було направлено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП №5601045 від 11 квітня 2018 року. У зв`язку з погіршенням матеріального стану позивача, змінами у сімейному стані, позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у вказаному розмірі. 27 грудня 2017 року позивач вдруге одружився, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , що видане 27 грудня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, відповідний актовий запис №2092. У цьому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 в позивача народилася донька, ОСОБА_7 . Також на утриманні позивача, крім дружини і доньки, є ще двоє дітей його дружини від попереднього шлюбу: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дружина позивача - ОСОБА_10 не отримує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, у позивача виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 1 вересня 2022 року становить 59 475,44 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах ВП №56091045 від 1 вересня 2022 року. Із цього розрахунку видно, що у 2022 році сума, що підлягає стягненню на утримання двох неповнолітніх дітей становить 6 389,50 грн щомісячно, тобто по 3 194,75 грн на кожну дитину, що на думку позивача суттєво перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину та є більшим за мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Позивач розуміє свій обов`язок утримувати неповнолітніх дітей, не відмовляється від нього, але у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, враховуючи те, що на його утриманні перебуває дружина та ще троє неповнолітніх дітей, розмір аліментів в сумі, більшій, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, буде непосильним для позивача. Просить зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5-8).

Заочним Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16 лютого 2023 року позовні вимоги позивача задоволено (а.с.56-62).

Між тим Ухвалою судового засідання від 15 червня 2023 року таке рішення скасоване на підставі заяви представника відповідача та 16 червня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.88-89, 90).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Звертав увагу суду, що дружина відповідача в даний час є вагітною та вона разом із трьома дітьми перебуває на його утриманні. У своїх поясненнях представник відповідача посилається на загальні норми Закону, які стосуються обох сторін та не спростовують позовних вимог. Крім цього, відповідач перебуває у Польщі і її спосіб життя відображений у соціальній мережі Тік Току. Позов просить задовольнити, оскільки відповідач не подав суду жодної доказової бази.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги заперечив та просив відмовити в задоволенні позову, надавши 15 червня 2023 року письмові пояснення, в яких зазначив, що вимога позивача є завідомо неправильною, оскільки суперечить нормам Сімейного кодексу України, адже, суд не може призначати аліменти нижче рівня визначеного законом. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. В цьому контексті зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, у випадку, коли аліменти стягуються в частині від усіх видів доходу платника аліментів, до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів на конкретну грошову одиницю може звернутися лише стягувач аліментів (а.с.83-84, 96).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у позові потрібно відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року у справі №451/34/17 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 13 березня 2008 року Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області, розірвано, актовий запис №1 (а.с.12).

ОСОБА_2 є батьком дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 5 лютого 2018 року у справі №451/1523/17, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 в частці в розмірі 1/2 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 10 листопада 2017 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.13-14).

На підставі Виконавчого листа №451/1523/17 від 19 березня 2018, Радехівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 3 квітня 2018 року прийнято Постанову про відкриття провадження ВП №56091045, згідно з якою стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частці в розмірі 1/2 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 10 листопада 2017 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.15).

11 квітня 2018 Радехівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийнято Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.16-17).

Згідно із Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 27 грудня 2017 року, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.18).

Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 12 липня 2018 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «батьки» значиться: ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с.19).

Від попереднього шлюбу ОСОБА_10 має двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , виданим 11 березня 2008 року Оржівською селищною радою Рівненського району Рівненської області, відповідний актовий запис №10, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджуються Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_5 , виданим 03.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, відповідний актовий запис №1445 (а.с.20, 21).

З довідки №128 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 23 серпня 2022 року Радехівською міською радою Львівської області, видно, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 (а.с.22).

Актом обстеження проживання/не проживання осіб №101 від 30 вересня 2022 року встановлено, що гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

Згідно з Довідкою №3496/19.25-25, виданою 7 жовтня 2022 року Радехівським відділом державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), аліменти щодо стягнення з ОСОБА_19 на користь ОСОБА_10 в період з 2015-2022 року на виконанні у відділі ДВС не перебували та не перебувають (а.с.24).

Позивач ОСОБА_2 отримував доходи з 3 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року з таких джерел: Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП центр», Управління соціального захисту населення Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.10.2022 (а.с.25).

Відповідно до Довідки №542, виданої 4 жовтня 2022 року Управлінням соціального захисту населення Червоноградської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 не знаходиться на обліку та державних допомог на утримання непрацездатних членів сім`ї, або інших осіб, не отримує (не отримував), інших видів допомоги не отримує (а.с.26).

З Довідки №570 від 10 жовтня 2022 року, виданої Радехівською районною філією Львівського обласного центру зайнятості, видно, що ОСОБА_2 не зареєстрований в районній філії як безробітний і виплати допомоги з безробіття не отримує (а.с.27).

ОСОБА_2 на обліку у Відділі обслуговування громадян №16 (сервісний центр) Головного управлінні Пенсійного фонду України Львівської області станом на 10 жовтня 2022 не перебуває і виплат на себе не отримує (а.с.28).

Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментах сформованого Радехівським відділом державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_2 нараховано заборгованість зі сплати аліментів станом на 1 вересня 2022 в сумі 59 475,44 грн (а.с.29-31).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як видно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно із частиною третьою цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

В той же час ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У Постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, із позовом про зміну розміру аліментів до суду може звернутися як боржник так і стягувач аліментів, а от із позовом про зміну способу стягнення аліментів, лише сторона, на користь якої такі аліменти стягуються.

Позивач у своєму позові просить про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього у частці в розмірі 1/2 доходу (заробітку) до 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, що по своїй суті є не зменшенням розміру аліментів (частки від доходу (заробітку), а зміною способу стягнення аліментів, тобто з частки від доходу (заробітку) на тверду грошову суму, якою є відсоток від прожиткового мінімуму, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити, оскільки такі не відповідають вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, він позбавлений можливості звертатися до суду із позовними вимогами про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Згідно з п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

До того ж, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» суд вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням викладеного, судом не надається детальна відповідь на інші аргументи позивача, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі, не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Отже, приймаючи до уваги те, що із позовом про зміну способу стягнення аліментів, лише сторона, на користь якої такі аліменти стягуються, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів, тому відмовляє в задоволенні позову.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись п. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141, 150, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 13, 19, 76-78, 80-82, 89, 141, 258 - 259, 263 - 265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони та інші учасники справи.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Мидзка Володимир Адамович, місцезнаходження: вулиця Січових Стрільців, 4, місто Радехів, Червоноградський район, Львівська область, 80250.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача: адвокат Пащук Артем Ігорович, місцезнаходження: вулиця В.Винниченка, 3/8, місто Львів, Львівська область, 79008.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 липня 2023 року.