Справа № 203/7621/23
Провадження № 2/0203/2006/2023
УХВАЛА

26 грудня 2023 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., вивчивши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

21.12.2023 року через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся представник позивача Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради Ляшенко Анна Сергіївна з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість за теплопостачання в розмірі 49604,40грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради зазначило, що вони протягом опалювального сезону 2020/2021, 2021/2022 рои впродовж з листопада 2020 року по березень 2022 року включно надавало послуги з постачання теплової енергії ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначає позивач, між відповідачем та Міським комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» 13 вересня 2012 року було укладено договір про постачання теплової енергії № 050755. 27.09.2016 року між відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду до договору про постачання теплової енергії № 050755, відповідно до якої вона є невід`ємною частиною договору про постачання теплової енергії. Проте відповідач не виконав покладені на нього договором обов`язки, розрахунки та акти здачі-приймання теплової енергії своєчасно отримував та оплату за надані послуги не проводив, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з листопада 2020 року по березень 2022 року.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про необхідність передачі цивільної справи за територіальною підсудністю до іншого суду.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Так, відповідно до статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з частинами 1, 3 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, що здійснюється на підставі ухвали суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначенняпідсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді № 380179 від 25.12.2023 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, суд зазначає, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, тобто стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг постачання теплової енергії. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як видно з матеріалів справи адреса, за якою виникла заборгованість по оплаті за вказані послуги з постачання теплової енергії, а саме: АДРЕСА_3 , знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позов виник із приводу нерухомого майна і позивач, на виконання приписів ст. 30 ЦПК України, мав звернутися до суду за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, а тому справа підлягає передачі на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Керуючись статтями 30 частинами 1, 3 статті 31, 258 - 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф. М. Ханієва