Справа № 704/555/21
Провадження № 22-з/821/58/23
категорія: 302090000
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л.В.,
секретаря - Сергун Т. В.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс плюс»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс плюс» - адвоката Єсика Володимира Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Павліченка Миколи Сергійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс плюс» про розірвання договорів оренди, у складі головуючої судді Дьяченка Д.О.,
02 липня 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 через свого представника - адвоката Павліченка М. С. звернулись до суду із позовом до ТОВ «ВП «Імпульс плюс» про розірвання договорів оренди.
Позивачі просили суд розірвати договір оренди землі № 110 від 16.09.2011, укладений між ТОВ «ВП «Імпульс плюс» та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право15753308, приватним нотаріусом Березою Д. В. Хорольського районного нотаріального округу, Полтавської області;
договір оренди землі № 111 від 16.09.2011, укладений між ТОВ «ВП «Імпульс плюс» та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 15753083, приватним нотаріусом Березою Д. В. Хорольського районного нотаріального округу, Полтавської області;
договір оренди землі № 112 від 16.09.2011, укладений між ТОВ «ВП «Імпульс плюс» та ОСОБА_3 , зареєстрований 05.10.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 16795479, приватним нотаріусом Березою Д. В. Хорольського районного нотаріального округу, Полтавської області;
договір оренди землі № 113 від 16.09.2011, укладений між ТО «ВП «Імпульс плюс» та ОСОБА_4 , зареєстрований 08.11.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 17448024, державним реєстратором КП «Реєстр Плюс», Черкаської області.
Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2023 позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі №110 від 16.09.2011, укладений між ТОВ «ВП «Імпульс-Плюс» та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 15753308, приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Березою Д. В.

Розірвано договір оренди землі №111 від 16.09.2011, укладений між ТОВ «ВП «Імпульс-Плюс» та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 16795479, приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Березою Д. В.

Розірвати договір оренди землі №112 від 16.09.2011, укладений між ТОВ «ВП «Імпульс-Плюс» та ОСОБА_3 , зареєстрований 05.10.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 16795479, приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Березою Д. В.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням суду, представник ТОВ «ВП Імпульс плюс» - авдокат Єсик В. О. оскаржив його в апеляційному порядку та просив скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ТОВ «ВП «Імпульс плюс» - адвоката Єсика В. О. задоволено.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2023 року - скасовано.

В задоволенні позову представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката - Павліченка М. С. до ТОВ «ВП «Імпульс плюс» про розірвання договорів орендивідмовлено.

02 червня 2023 року представником ТОВ «ВП «Імпульс-плюс» - адвокатом Єсиком В. О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення в якій просив вирішити питання про стягнення з позивачів на користь відповідача витрати на надання правничої допомоги в розмірі 10 000 грн.

Заяву мотивує тим, що 31.05.2023 судом апеляційної інстанції прийнято рішення про відмову позивачам у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі відмови в позові на позивача покладаються судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови), колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 вказаної статті Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Єсиком В. О. та клієнтом ТОВ «ВП «Імпульс-плюс»26 липня 2021 укладено договір № 26/07/21 про надання правової допомоги, а саме представництва інтереів клієнта в судах будь-яких інстанцій.

Пунктом 3.1 договору про надання правової допомоги № 26/07/21 від 26.07.2021 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом року. Якщо жодна із сторін не повідомить про своє бажання припинити дію договору за 30 днів до його закінчення, то такий договір вважається поновленим на той самий термін і на тих самих умовах.

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання усіх обов`язків за договором ( п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 договору гонорар адвоката визначається сторонами у додатковій угоді до даного договору.

20.03.2023 між адвокатом Єсиком В. О. та ТОВ «ВП «Імпульс -плюс» було укладено додаткову угоду до договору №26/07/21 від 26.07.2021. Відповідно до умов якої, сторони визначили, що адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту у цивільній справі №704/555/21 у суді апеляційної інстанції, а саме: підготувати апеляційну скаргу; брати участь у судових засіданнях та складати процесуальні документи під час судового розгляду.

Пунктом 2 додаткової угоди сторони погодили фіксовану вартість наданих послуг адвоката, а саме: підготовка апеляційної скарги - 8 000 грн; участь адвоката в судових засіданнях (в т.ч. в режимі відеоконференції) з урахуванням прибуття до суду та очікування судового засідання 2 000 грн за одне судове засідання незалежно від його тривалості.

Оплата гонорару договору за складання документів проводиться після відкриття провадження у справі, а за участь у судових засіданнях - після фактичної участі у засіданні ( п. 3 додаткова угода).

Згідно п. 4 додаткової угоди угода є невід`ємною частиною договору № 26/04/21 від 26.07.2021 і набирає чинності з моменту підписання сторонами.

Отже, сторони у договорі про надання правничої допомоги № 26/07/21 від 26.07.2021 та додатковій угоді від 20.03.2023 узгодили вартість послуг наданих адвокатом в суді апеляційної інстанції, яка складає 10 000 грн.

Крім того, при зверненні із апеляційною скаргою, представником ТОВ «Виробниче підприємство» - адвокатом Єсиком В. О. в апеляційній скарзі зазначено, що апелянтом заплановані витрати 8 000 грн на оплату правничої допомоги, яка буде оплачена після вирішення справи апеляційним судом.

На підтвердження представництва адвокатом Єсиком В. О. в суді апеляційної інстанції 28.01.2023 видано ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ВП «Імпульс-плюс» у Черкаському апеляційному суді.

Відповідно до платіжної інструкції № 1028 від 01.06.2023 ТОВ «ВП «Імпульс-плюс» сплатило 10 000 грн на виконання договору про надання правової допомоги № 26/07/21 від 26.07.2021 у справі № 704/555/21.

01.06.2023 між адвокатом Єсиком В. О. та ТОВ «ВП «Імпульс-плюс» було підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору № 26/07/21, відповідно якого загальна вартість наданих послуг становить 10 000 грн ( п. 2 акту), підписанням даного акту сторони підтверджують, що адвокат надав клієнту визначені послуги, а останній оплатив надані послуги в розмірі 10 000 грн ( п. 2 акту).

Отже, відповідач підтвердив документально, що ним дійсно були понесені витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а загальний розмір таких витрат, складає 10 000 грн, що підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, представником ТОВ «ВП «Імпульс-плюс» надав до апеляційного суду докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками іншим учасникам справи.

Позивачі та їх представник не скористалися правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, оскільки після ухвалення постанови апеляційного суду, якою апеляційну скаргу задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову, надання належних доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, відсутність клопотання, передбаченого ч. 5 ст. 137 ЦПК України, про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, беручи до уваги вище наведені правові норми та обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку про задоволення заяви представника ТОВ «ВП «Імпульс-плюс»- адвоката Єсика В. О. та ухвалення додаткової постанови про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс плюс» - адвоката Єсика Володимира Олександровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс-Плюс» по 3 333,33 грн витрат на правову допомогу з кожного.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Текст додаткової постанови складено 21 липня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді В. Г. Бородійчук

Л. В. Нерушак