Справа № 307/1072/23
Провадження № 2/307/233/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином. Позовні вимоги мотивує тим, що Тячівським районним судом Закарпатської області здійснювався судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2021 року, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.128 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків даності, а кримінальне провадження щодо нього закрите. Зазначає, що ОСОБА_2 , 06 серпня 2018 року, близько 01 години 15 хвилин, в АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ним, який виник на ґрунті неприязних відносин, не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, які він мав передбачити і мав для цього реальну можливість, діючи із злочинною недбалістю, умисно різко вивернув назовні його ліву руку, внаслідок чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді закритого крайового перелому лівої ліктьової кістки в області ліктьового суглобу, яке відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня. Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 128 КК України, тобто, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Крім того, під час вказаної події, ОСОБА_2 умисно пошкодив скло на передній лівій та правій дверцятах належного йому автомобіля марки ВАЗ моделі 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим заподіяв майнову шкоду, а також, спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому спинки носа без зміщення та без порушення носового дихання, садину носа, ушкодження у вигляді закритого крайового перелому лівої ліктьової кістки в області ліктьового суглобу, в результаті чого він перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого втрачав заробіток та отримав, в тому числі, моральну травму. Таким чином, вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням, йому була заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Так, матеріальна шкода полягає в тому, що через пошкодження його транспортного засобу, він поніс матеріальні збитки, які полягали в заміні лобового скла та скла дверей автомобіля, а також оплаті вартості ремонтно-відновлюваних робіт. Зокрема, згідно довідки №00010 від 24 січня 2018 року, вартість лобового скла на автомобілі становила 850 грн., бокових по 430 грн. за кожне, загалом на суму 1 710 грн., що згідно курсу валют на той час становило 66 доларів США. Оскільки оплату за деталі на той час він здійснював у доларах США, тому в еквіваленті до нинішнього курсу середня вартість лобового скла становить 1850 грн. та відповідно бокових по 680 грн. за кожне, тобто загалом 88 доларів США або 3 210 грн. Крім того, вартість відновлюваних робіт становила 150 доларів США, що на даний час складає 5 820 грн., отже, загалом поніс матеріальні збитки на загальну суму 9 030 грн.

Також, як було зазначено, ОСОБА_2 спричинив тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які полягали у розладі здоров`я більше 21-го дня, через що він перебував на стаціонарному лікування, купляв ліки та не міг працювати та заробляти на життя. Вказані збитки оцінити дуже важко, оскільки, на той час, та до оголошення в Україні воєнного стану і мобілізації, він працював по найму та відповідно по різному заробляв. На даний час, він призваний до лав Збройних сил України та захищає країну і її територіальну цілісність від рашистських загарбників. Крім того, перебуваючи на лікуванні, не рахував кошти, які витрачав на лікування та медичні препарати. Зазначене вище оцінює, як морально перенесені страждання та незручності. Окрім того, моральна шкода полягає у моральних стражданнях з приводу вчинення відносно нього умисного злочину, пов`язаного з посяганням на його здоров`я, відчутті фізичного болю, істотному порушенні душевної рівноваги та звичного способу життя, необхідності лікування від отриманих тілесних ушкоджень. Його родина та безпосередньо він, тривалий час змушені переносити та відчувати на собі наслідки вчиненого відповідачем злочину. Вчинення відносно нього кримінального правопорушення, негативним чином позначилось на його здоров`ї, як психічному так і фізичному, він зазнав істотного стресу. Відповідачем було поставлено у небезпеку його життя. Зазначає, що наслідки побиття він відчуває і сьогодні. Крім цього, відповідач наніс йому тілесні ушкодження на вулиці, зухвало, у присутності сторонніх осіб його односельчан. Стверджує, що тривалий час він не мав змоги працювати, через зламану руку, йому і до тепер протипоказана важка фізична праця, якою він фактично тільки і займався. Його родина, через незручності, також змушена була залишитись вдома і не поїхати на сезонні роботи, позичати кошти на його лікування, що родину поклало у скрутне становище. Із часу вчинення відносно нього злочину пройшло майже 5 років і за весь цей час, до початку війни, він не виїздив на заробітки, так як не міг працювати, а після початку повномасштабного вторгнення росії, добровільно пішов захищати країну. Зазначає, що за весь час досудового розслідування та судового розгляду, він з`являвся на слідчі дії та судові засідання, чим також поніс грошові витрати, які важко оцінити в грошовому еквіваленті. За весь цей час, відповідач, будучи підозрюваним, а потім обвинуваченим, жодного разу не намагався примиритися з ним, відшкодувати заподіяну шкоду, в судових засіданнях вів себе зухвало, без поважних причин не з`являвся в судові засідання, навіть оголошувався судом у розшук. Таким чином, заподіяну відповідачем моральну шкоду у грошовому виразі, оцінює у 60 000,00 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на його користь 9030,00 грн. матеріальної шкоди та 60 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано можливість позивачу виправити недоліки позовної заяви.

11 квітня 2023 року позивачем на виконання ухвали усунуто недоліки позовної заяви.

12 квітня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

В судове засіданні позивач не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних доказів, долучених до позовної заяви, у зв`язку із тим, що він призваний на військову службу, де на даний час перебуває.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2021 року, в справі №307/2899/20 (провадження №1-кп/307/76/20), ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності. (а.с.13).

Вказаною ухвалою суду встановлено те, що 06 серпня 2018 року близько 01 год. 15 хв. ОСОБА_2 знаходячись в АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ОСОБА_1 , який виник на грунті неприязних відносин, не маючи умислу на спричинення останньому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, які він мав передбачити, і мав для цього реальну можливість, діючи із злочинною недбалістю, умисно, різко вивернув назовні руку ОСОБА_1 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді закритого крайового перелому лівої ліктьової кістки в області ліктьового суглобу, яке відноситься групи тілесних ушкоджень середнього ступнею тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21 го дня.

Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2023 року, в справі №307/2899/20 (провадження №1-кп/307/76/20), цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди - залишено без розгляду та роз`яснено право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

З висновку експерта №494 від 07 серпня 2017 року, встановлено, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритого краєвого перелому лівої ліктьової кістки в області ліктьового суглобу, перелом спинки носа без зміщення та без порушення носового дихання, садина носа. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути: перелом спинки носа та садина носа від дії твердого тупого предмету, можливо кулаком; краєвий відлом ліктьової кістки в області лівого ліктьового суглобу міг виникнути в результаті різкого вивороту лівої руки назовні. Строку події 06 серпня 2017 року вказані тілесні ушкодження відповідають. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п. 2.2.2. від 17 січня 1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня (а.с. 25-27).

Із протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього від 06 серпня 2017 року встановлено, що проведеним оглядом на місці події, а саме на відрізку вулиці Монастирська, в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області, неподалік дворогосподарства № 18 стоїть автомобіль марки ВАЗ 2109, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Задня частина автомобіля опирається на металеву сітчасту огорожу. Також, під час огляду автомобіля видно наявні пошкодження, а саме відсутність скла на передніх правому та лівому дверцятах, а також пошкодження лобового скла автомобіля. В середині автомобіля наявні уламки скла та перекидані речі (а.с. 30-39).

Згідно повідомлення про неможливість проведення судової експертизи №11/23 від 25 січня 2018 року та ілюстративної таблиці доданої до нього, встановлено, що провести автотоварознавчу експертизу, а саме дослідження по автомобілю марки «ВАЗ 2109», чорного кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 в Закарпатському НДЕКЦ МВС України не надається можливим, у зв`язку із проведеними ремонтно-відновлювальними роботами (а.с. 21-23).

З довідки № 00010 від 24 січня 2018 року виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вбачається, що вартість лобового скла для автомобіля ВАЗ 21099 становить 850 грн. 00 коп.; вартість переднього правого скла для автомобіля ВАЗ 21099 становить 430 грн. 00 коп. та вартість переднього лівого скла для автомобіля ВАЗ 21099 становить 430 грн. 00 коп. Загальна вартість складає 1 710 грн. 00 коп. ( а.с.15)

Згідно акту виконаних робіт (з ремонтно-відновлювальних робіт колісного транспортного засобу) складеного фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , встановлено, що замовником являється ОСОБА_6 , ремонтно-відновлювальним роботам підлягає автомобіль марки ВАЗ модель 2109, рік випуску 2006, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номерне позначення кузова НОМЕР_2 . Також з даного акту вбачається, що було виконано наступні роботи: демонтаж одного вітрового скла, технічне очищення, монтаж одного вітрового скла,зняття двох внутрішніх карт передніх дверей, монтаж одного скла водійської дверки, монтаж одного скла пасажирської дверки, тонування скла в кількості 2 шт. та полірування візуальних пошкоджень лак офарбованого покриття. Всього вартість виконаних робіт становить 5820 грн. (а.с. 24).

За нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту ухвали суду від 09 листопада 2021 року з урахуванням ухвали суду від 09 червня 2023 року, вбачається, що цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди - залишено без розгляду та роз`яснено право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, суд вважає доведеними обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені ухвалою суду від 09 листопада 2021 року і не підлягає розгляду в судовому процесі.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою, яка таку шкоду заподіяла.

Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження завданої матеріальної шкоди у розмірі 9030,00 грн., надав довідку №00010 від 24 січня 2018 року на підтвердження вартості понесених витрат на заміну пошкодженого скла автомобіля, однак вказаний доказ не доводить розмір завданої шкоди, оскільки придбання скла 24 січня 2018 року не відповідає строку події, а саме 06 серпня 2018 року.

Крім того, позивачем надано акт виконаних робіт (з ремонтно-відновлювальних робіт колісного транспортного засобу) складений ФОП ОСОБА_5 , однак даний акт не можна вважати належним доказом розміру завданої шкоди, оскільки він не містить дати його складання та періоду відповідного відновлювального ремонту.

А тому враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів розміру спричиненої йому матеріальної шкоди на загальну суму 9030,00 грн., суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягають.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Суд визнає аргументованими доводи позивача ОСОБА_1 щодо спричинення йому моральної шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із нанесенням йому відповідачем тілесних ушкоджень, які встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області у справі № 307/274/18.

Так, позивач відчув фізичний біль під час ушкодження його здоров`я, переніс стресову ситуацію, також неправомірні дії відповідача потягли за собою відчуття дискомфорту через отримані травми, погіршення стану здоров`я. Таким чином, порушився звичний уклад життя позивача.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру дій винного та ступеню наслідків, характеру моральних хвилювань та порушення життєвих зв`язків потерпілого, що відчуває моральні страждання, дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди на користь позивача в розмірі 30 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073, 60 гривень на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: М.Д. Стецюк