Справа № 456/1684/23
Провадження № 2/456/634/2023
РІШЕННЯ

іменем України

06 липня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження за виконавчим листом №2-35093 виданого 22.12.2009 року Личаківським районним судом м.Львова, реєстраційний номер обтяження 9582466. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 1/2 частини зазначеного майна є ОСОБА_3 . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.09.2021, на будинок АДРЕСА_1 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 9582466, яке зареєстровано 03.03.2010 на підставі виконавчого листа № 2-35093 від 22.12.2009 Личаківського районного суду м. Львова. Власником обтяженого майна зазначено ОСОБА_2 , обтяжувач ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції. 29.08.2022 позивач звернулася до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ (Львів) із заявою про зняття арешту на будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що зазначений вище будинок ніколи не належав ОСОБА_2 , однак отримала відмову з тих підстав, що виконавче провадження по виконавчому листу № 2-35093 від 03.12.2009 знищено у зв`язку із закінченням строків його зберігання, а тому можливості перевірити, чи був порушений порядок накладення арешту на нерухоме майно у даному виконавчому провадженні відсутній. Оскільки виконавче провадження за виконавчим листом 2-35093 від 22.12.2009 Личаківського районного суду м. Львова знищено, а тому позивач змушена звернутися до суду.

Представник позивача Поліщук І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив вирішити даний спір на розсуд суду та просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справи без її участі та не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №274199963 від 10.09.2021.

Також згідно вищевказаної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на будинок АДРЕСА_1 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 9582466, яке зареєстровано 03.03.2010, на підставі виконавчого листа № 2-35093 від 22.12.2009 Личаківського районного суду м. Львова. Власником обтяженого майна зазначено ОСОБА_2 , обтяжувач ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції.

З відповіді Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №18.9-25/30835 від 12.09.2022 року вбачається, що згідно даних Спецрозділу АСВП на виконанні у віддлі ДВС перебував виконавчий лист №2-35093 від 03.12.2009 року Личаківського районного суду м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 (жительки АДРЕСА_2 ) боргу в розмірі 338199,20 грн. на користь ВАТ «Кредитпромбанк». В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем віддділу Кравчук І.М. 03.03.2010 року було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 . Виконане провадження знищено у зв`язку із закінченням строків його зберігання, тому не має можливості перевірити, чи був порушений порядок накладення арешту на нерухоме майно у даному виконавчому провадженні, відповідно на даний момент відсутні правові підстави для зняття арешту майна відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до вимог ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положенням ч.1ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013№ 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Найбільш ефективним і поширеним способом відновлення порушених прав та законних інтересів власника є судовий захист.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Тому суд, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наявних у справі доказів, їх взаємозв`язок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи те, що чинним законодавством України не передбачено іншого порядку захисту прав позивача за даних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження за виконавчим листом №2-35093 виданого 22.12.2009 року Личаківським районним судом м.Львова, реєстраційний номер обтяження 9582466.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 12.07.2023 року.

Головуючий суддя С. С. Сас