Справа № 946/4580/22
Провадження № 2/946/1660/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання - Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

07.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 14.12.2021 з нього стягуються щомісячно аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час змінилися обставини, у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України та відсутністю можливості виїзду за кордон відсутня можливість заробляти гроші. На день звернення до суду позивач не працює, доходів не має, знаходиться у пошуку роботи, не спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Аргументи учасників справи

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 02.10.2023 просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 02.10.2023 просить справу розглядати у їх відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно відзиву на позов від 20.03.2023, Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 17.06.2022 видано виконавчий лист № 500/2708/19. 24.06.2022 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. З квітня 2019 року утворилась велика сума заборгованості по аліментам, яка станом на 01.11.2022 складала 262 013,89 грн. 04.11.2022 боржник повністю погасив заборгованість по аліментам шляхом внесення всієї суми на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби, що свідчить про фінансову спроможність боржника сплачувати аліменти на визначеному судом рівні у розмірі 6000 грн. Крім того, дитина має проблеми зі здоров`ям, потребує лікування, що обумовлює фінансові витрати. Щомісячне утримання дитини коштує позивачці близько 10000-15000 грн, приблизний розрахунок якого додано до відзиву. Позивачка має вади здоров`я, що ускладнює можливість заробляти та на її утриманні знаходиться мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з нею, потребує стороннього догляду та матеріальної підтримки. Також зазначив, що з 2023 року індексація аліментів державним виконавцем не проводиться, тому фактичний розмір отримуваних аліментів зменшився. Вказане у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2019 № 500/2012/19 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2020 № 500/2708/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти щомісяця в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з 11 квітня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.12.2021 рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2020 скасовано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 6000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації щомісячно, з моменту подання позову, тобто з 11.04.2019 до повноліття дитини.

Згідно довідки Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.07.2022 №91/П-5566-8284, відомості щодо перетину державного кордону у період з 01.01.2022 по 12.07.2022 громадянином України ОСОБА_1 не виявлено.

Згідно довідки Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.02.2023 № 91/П-2076-3126, відомості щодо перетину державного кордону у період з 01.01.2022 по 17.02.2023 громадянином України ОСОБА_1 не виявлено.

Відповідно до довідки ОК «Середньофонтанський 19-В» від 15.08.2022 № 235/01, ОСОБА_1 працює на посаді робітника паркінгу на постійній основі з 08.08.2022 з окладом 6500 грн у місяць.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2023 № 321820740, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 858 від 31.03.2021, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д.

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність.

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК).

Згідно 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 грн.

Судом встановлено, що з часу ухвалення постанови Одеського апеляційного суду від 14.12.2021 матеріальний стан позивача погіршився, з 08.08.2022 позивач працевлаштований, працює на посаді робітника паркінгу на постійній основі з окладом 6500 грн у місяць, матеріальної спроможності сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі можливості не має, що є підставою для його зменшення.

При визначенні розміру стягуваних на утримання дитини аліментів суд приймає до уваги рівність обов`язку батьків в утриманні дитини, а також розмір щомісячного заробітку позивача станом на день розгляду справи у сумі 6500 грн, частина якого (розмір на одну дитину у відповідності до ч. 5 ст. 183 СК України) становить 1625 грн.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд у відповідності до п. 3-1, 3-2 ч. 1 ст. 182 СК України приймає до уваги придбання відповідачем нерухомого майна після ухвалення рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2020, що предметом дослідження у суді першої та апеляційної інстанції не було.

Доводи відповідачки про наявність проблем зі здоров`ям та потреби у лікуванні, а також наявність на її утриманні матері, яка потребує догляду та матеріальної допомоги, та потреби дитини у щомісячній матеріальній допомозі у розмірі 10000-15000 грн не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Погашення позивачем заборгованості по аліментам у значному розмірі не може розцінюватись судом як матеріальна спроможність позивача сплачувати аліменти.

Щодо стану здоров`я дитини та потребу у його лікуванні, що обумовлює фінансові витрати, суд роз`яснює відповідачці право на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат, пов`язаних із хворобою, у відповідності до ч. 1 ст. 185 СК України.

Виходячи з викладеного, здійснивши аналіз наданих суду доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне визначений постановою Одеського апеляційного суду від 14.12.2021 розмір аліментів зменшити та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Керуючись ст. 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. 141, 142, 180, 182, 192 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Визначений постановою Одеського апеляційного суду (справа № 500/2708/19) розмір аліментів зменшити та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя: Г.І.Смокіна