24.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/5535/13-ц
Єдиний унікальний номер 205/5535/13
Провадження № 2п/205/38/23
УХВАЛА

24 липня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» було задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором № 999-00027568/1 від 25 вересня 2012 року у сумі 49 724 грн. 12 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 41 369 грн. 34 коп., заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 2 714 грн. 78 коп., комісії за розрахункове обслуговування поточного розрахунку у розмірі 2 940 грн., штрафних санкцій у розмірі 2 700 грн., а також судовий збір у розмірі 497 грн. 24 коп., а всього 50 221 грн. 36 коп.

ОСОБА_1 10 липня 2023 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що про оскаржуване заочне рішення йому відомо не було. Про час та дату судового засідання він не був повідомлений належним чином, жодних повісток чи судових повідомлень він не отримував. Просив визнати поважними причини пропуску строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 11 листопада 2013 року і поновити строк на звернення. У заяві про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року зазначив, що судом не в повному обсязі досліджено докази, не з`ясовано обставини справи, заперечує щодо розміру заборгованості, яку банком заявлено до стягнення з нього, а також вказує, що банком пропущено строк позовної давності. Просив заочне рішення скасувати, призначити розгляд справи у загальному порядку, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Імексбанк» відмовити.

Вивчивши матеріали вищезазначеної цивільної справи, заяву відповідача та докази, надані відповідачем, суд приходить на такого висновку за наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, відповідач у судове засідання не з`явився, заяву про відкладення судового розгляду судові не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві просить поновити йому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийняти заяву до розгляду. Заявник зазначає, що про існування заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська йому не було відомо, копію заочного рішення його представник отримав лише 07 липня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи 205/5535/13 (2/205/2738/13), відповідач 07 липня 2023 року звернувся до суду із заявами про видачу копії заочного рішення, яке отримав 07 липня 2023 року (а.с. 4), та ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 5).

Оскільки цивільну справу за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, інші відомості про отримання відповідачем оскаржуваного заочного рішення в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 11 листопада 2013 року.

Відповідач у своїй заяві посилається на загальні норми права та не зазначає обставини, які могли б мати значення при вирішення даного спору.

Заявник у своїй заяві вказує, що позивачем не було додано, а судом не було витребувано у нього, докази, які, на думку заявника, мали б довести наявність у нього заборгованості перед банком та можливість розпоряджатися кредитними коштами. За таких обставин, вважає, що заочне рішення підлягає перегляду для заочного рішення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Тобто сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. При цьому само по собі доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків, зокрема надання належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Також ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення не надав докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 260, ч. 3, ст. 284, п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: