Справа № 367/5629/18
Провадження №2/367/390/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання фактів прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Ірпінський міський суд Київської області з позовою заявою до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання фактів прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовну заяву ОСОБА_1 зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 та дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у період з 16.03.1993 по 27.01.2004 проживали в АДРЕСА_1 , також, у вказаній квартирі проживали батьки її чоловіка: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Так, у 2001 вказана квартира була приватизована та всі члени сім`ї набули право спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.05.2001 № 207, виданого виконкомом Ірпінської міської ради, разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Гостомель помер батько її чоловіка ОСОБА_7 , проте, заповіту ОСОБА_7 не залишив.

Зазначає, що на день смерті батька спадкоємцями першої черги за законом були його дружина ОСОБА_8 , його дочка ОСОБА_4 та його син ОСОБА_6 .

Так, із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ніхто із спадкоємців не звернувся і спадкова справа не заводилась. Одночасно, його дочка ОСОБА_4 визнала факт прийняття спадщини після батька ОСОБА_7 в судовому порядку.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_6 спадкоємцем його майна є вона ОСОБА_1 , оскільки діти відмовилися від спадщини на її користь. Спадкова справа на майно ОСОБА_6 заведена у Бучанській міській державній нотаріальній конторі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати її чоловіка ОСОБА_8 , після її смерті спадщину прийняли її дочка ОСОБА_4 та внуки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шляхом подачі заяви до Бучанської державної нотаріальної контори.

Одночасно, поділ спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_8 є неможливим оскільки не встановлено факти прийняття спадщини останніми після смерті ОСОБА_7

ОСОБА_1 посилається на Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до якої відносини спадкування регулюються правилами ЦК. Якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, правовідносини з питання прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 регулюються ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року та ст. ст. 1268-1270 ЦК України, оскільки ОСОБА_7 помер в 2004 ще при дії Цивільного Кодексу від 1963 року, а 6-місячний термін для прийняття спадщини закінчився в 2004 році при дії нового ЦК України.

Стверджує, що у вказаній квартирі разом з ОСОБА_7 на день його смерті та до 06.01.2004 був зареєстрований та прожвав її чоловік ОСОБА_6 та з 1993 року по 27.01.2004 вона та їх діти.

Позивач зазначає, що ОСОБА_8 за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 оскільки вона є співвласником квартири, постійно проживала та була зареєстрована в даній квартирі, також, ОСОБА_6 був зареєстрований в цій квартирі та фактично проживав там з 20.09.1983 до 06.01.2004, крім того ОСОБА_6 був співвласником даної квартири, отримавши таке право внаслідок приватизації.

Також, стверджує, що статтею 1270 ЦК визначений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який закінчився після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте, весь цей період з 1993, на час смерті ОСОБА_7 та до 27.01.2004 ОСОБА_6 проживав постійно у квартирі разом із спадкодавцем, а отже є таким, що прийняв факт спадщини.

У зв`язку із зазначеним, просить суд: визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_6 ; визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Розпорядженням Ірпінського міського суду Київської області від 11.11.2019 року на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 29.08.2019 року № 2285/0/15-19 у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_9 справу призначено було для повторного автоматичного розподілу.

Відповідно до ухвали від 23.01.2020 року справу передано на розгляд судді Саранюк Л.П.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2020 року про забезпечення доказів клопотання представника позивача про витребування, суд задовільнив в повному обсязі та ухвалено витребувати із Ірпінської міської нотаріальної контори: копії спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та копії спадкової справи після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою про забезпечення доказів Ірпінський міський суд Київської області від 23 червня 2021 року клопотання представника позивача про витребування суд задовільнив в повному обсязі та ухвалив витребувати із Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області: копії спадкової справи після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Копію спадкової справи після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

16 липня 2021 року на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2021 року Бучанською міської державною нотаріальною конторою Київської області було надано витребувані матеріали.

Розпорядженням Ірпінського міського суду Київської області від 22.09.2021 року на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1989/0/15-21 у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_11 , справу призначено було для повторного автоматичного розподілу.

Відповідно до ухвали про прийняття справи до свого провадження від 08.10.2021 року справу передано на розгляд судді Кравчук Ю.В.

21.09.2021 представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Мороз О.С. було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить поновити процесуальний строк для подачі відзиву по цивільній справі, взяти до уваги даний відзив та відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 , в обґрунтування відзиву зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та повністю не підлягають задоволенню, оскільки 21.06.2016 було видане рішення Ірпінського міського суду Київської області про встановлення факту прийняття ОСОБА_12 спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , справа № 367/3039/16-ц.

Звертає увагу суду, що зацікавленими особами по даній справі були ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , які погодилися із заявою ОСОБА_4 , не заперечували проти задоволення даної заяви. І спір до заявниці не виникав, однак, в свою чергу, позивачка - ОСОБА_1 звернулась в липні 2018 року саме з позовною заявою, а не заявою окремого провадження, про визначення фактів прийняття спадщини, вказуючи, що наявний відповідний спір з Відповідачкою щодо встановлення фактів, які є предметом позовної заяви, відтак, ОСОБА_1 , має намір прийняти спадщину на частки квартири АДРЕСА_2 , які належали ОСОБА_8 і ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 08.05.2021, де також сумісними власниками даної квартири являються: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , де частку ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 має право успадкувати його дружина - ОСОБА_1 , проте, після смерті батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_13 спадщину за життя не приймав, так він не подавав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном (не встановлював за життя факту прийняття спадщини після смерті батька).

Зазначає, що ОСОБА_6 - чоловік позивача (брат відповідача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно і спадщину після смерті матері - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 не міг прийняти, тобто, фактично ОСОБА_6 за життя свідомо не використав своє право на спадкування після померлого батька ОСОБА_14 , а отже, відповідно до статті 553 (Відмова від спадщини) Цивільного кодексу Української PCP 1963 року, відмовився від спадщини.

Крім того, наголошує, що так як ОСОБА_13 , помер у 2015 році, на сьогодні суду не може бути доведено те, що у нього зберігалися будь-які документи, які б належали ОСОБА_7 , а те чим може володіти позивач, не може братися до уваги судом у даній справі. На підставі вищенаведеного у зв`язку з неможливістю представнику відповідача надати відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання фактів прийняття спадщини у встановлений ухвалі судом строк, керуючись ст. 127 ЦПК України, просить поновити процесуальний строк для подачі відзиву у цивільній справі № 367/5629/18 та керуючись ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України подав відзив із запереченнями проти позову.

Крім того, до відзиву було долучено копії документів, які на думку представника відповідача підтверджують факт того, що ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та їхні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вже не проживали за життя, а ні після смерті разом з ОСОБА_7 і не є такими, що фактично вступили в управління та володіння спадковим майном померлого.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання факту прийняття спадщини, призначено справу до судового розгляду по суті.

23.05.2023 представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Мартиновим О.М. було подано заяву про застосування строку позовної давності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , позов просила задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини; представник відповідача ОСОБА_2 , просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 позов підтримав.

У судове засідання не з`явилася третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 був повідомлений про дату, час та місце розгляду належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області 03 лютого 2015 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 12 серпня 2003 року Виконкомом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 у віці 66 років.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_8 , у віці 80 років.

Відповідно до копії свідоцтва № НОМЕР_4 виданого Виконкомом Ірпінської міської ради від 08 травня 2001 року квартира АДРЕСА_3 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 , та членам її сім`ї: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , зазначене свідоцтво видане згідно із розпорядженням від 03 травня 2001 року № 74.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2016 року, яке долучено до позовної заяви встановлено, що згідно довідки з місця проживання у вказаній квартирі разом з ОСОБА_7 були зареєстровані ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , його дружина ОСОБА_1 та діти брата. Мати заявниці за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 , оскільки вона є співвласником квартири, постійно проживала та була зареєстрована в даній квартирі, а тому вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст. ст. 548-549 ЦК УРСР в ред. 1963 року. ОСОБА_6 , хоча і був зареєстрований в квартирі, але фактично проживав за адресою по АДРЕСА_4 , куди він зареєструвався 18.02.2004 року.

Вказаним рішенням суду було вирішено встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До позовної заяви позивачем долучено довідку № 1477 від 17 липня 2018 року видану начальником КП «УДКГ «Гостомель» в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно був зареєстрований і проживав за вищевказаною адресою по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 , разом з дружиною ОСОБА_8 , також син ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_1 , онуки: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Згідно із копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 виданого 09 лютого 1962 року Бучанським відділом РАДС Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_15 одружились 09 лютого 1962 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 12. Після реєстрації одруження ОСОБА_15 присвоєно прізвище « ОСОБА_16 ».

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 23 жовтня 1982 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 23 жовтня 1982 року зроблено запис за № 1600, після укладення шлюбу ОСОБА_18 присвоєно прізвище « ОСОБА_19 ».

Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 ОСОБА_6 та ОСОБА_20 27 березня 1986 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27 березня 1986 року зроблено запис за № 1277, після укладення шлюбу ОСОБА_20 присвоєно прізвище « ОСОБА_16 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_18 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 .

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_6 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 народився ОСОБА_3 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 .

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 народився ОСОБА_5 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, яка міститься в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 61347174 від 18 серпня 2020 року, щодо померлого 2003 року ОСОБА_7 , заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 62401654, номер у нотаріуса 70/2018, місце заведення: Бучанська міська державна нотаріальна контора.

Згідно із інформацією, яка міститься в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 61347254 від 18 серпня 2020 року, щодо померлого 2005 року ОСОБА_6 , заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 57152668, номер у нотаріуса 29/2015, місце заведення: Бучанська міська державна нотаріальна контора.

Відповідно до інформації, яка міститься в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 61347294 від 18 серпня 2020 року, щодо померлої 2015 року ОСОБА_8 , заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 58544466, номер у нотаріуса 22/2016, місце заведення: Бучанська міська державна нотаріальна контора.

Судом також досліджено: копію спадкової справи №29/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 ; копію спадкової справи №22/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 ; копію спадкової справи №70/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , які були надані на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2021 року.

Між тим, з копії листа Бучанської нотаріальної контори від 05 вересня 2015 року № 1008/02-14, вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , померлий у віці 52 року 01 лютого 2015 року (спадкова справа №29/2015), на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_4 .

Також, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2016 року встановлено, що згідно довідки з місця проживання у вказаній квартирі разом з батьком були зареєстровані її мати ОСОБА_8 , її брат ОСОБА_6 , його дружина ОСОБА_1 та діти брата. Її мати за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 , оскільки вона є співвласником квартири, постійно проживала та була зареєстрована в даній квартирі, а тому вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст. ст. 548-549 ЦК УРСР в ред. 1963 року. Її брат ОСОБА_6 , хоча і був зареєстрований в квартирі, але фактично проживав у власному будинку по АДРЕСА_4 , куди він зареєструвався 18.02.2004 року.

Таким чином рішенням було встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , зверталася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою № 43 від 27 січня 2017 року про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації, яка міститься в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 79041681 від 27 січня 2017 року, ОСОБА_6 на підставі приватної власності належить будинок АДРЕСА_5 .

Судом також досліджені надані представником відповідача до відзиву на позовну заяву докази.

Так відповідно до довідки від 14 січня 2003 року виданої ДКП Бучанським КЖЕП встановлено, що ОСОБА_6 на момент видачі довідки вже проживав з сім`єю без реєстрації в АДРЕСА_5 .

Згідно із копією Актів від 25 січня 2002 року та від 03 квітня 2002 року, відповідно до довідки від 08 жовтня 2002 року виданою ДКП Бучанським КЖЕП; актами від 08 жовтня 2002 року, від 02 квітня 2003 року, актом від 03 жовтня 2003 року, встановлено, що ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_5 не проживали з ОСОБА_7 станом на момент його смерті.

Також актом від 08 жовтня 2003 року зафіксовано депутатом селищної ради, факт того, що ОСОБА_6 разом з дружиною та двома дітьми з 1997 року проживає в АДРЕСА_5 .

Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час смерті ОСОБА_7 , передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Під час розгляду справу встановлено, що ОСОБА_7 заповіту за життя не склав.

Крім того, як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1540-06 (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проживала разом з ним, тобто була присутня в місці відкриття спадщини, то вона фактично її прийняла та вступила в управління спадковим майном.

Однак, своє право на успадковане майно після смерті ОСОБА_7 відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, у встановленому порядку ОСОБА_8 не оформила.

Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт прийняття ОСОБА_8 спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_7 .

Статтею 1218 цього ж Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Судом встановлено, що в копії спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутня заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини, крім того, у ОСОБА_6 відсутній оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 08 травня 2001 року видане виконкомом Ірпінської міської ради.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Докази по справі суд визнає належними, допустимими, достатніми, а також такими, що підтверджують факт в частині позовних вимог щодо визнання факту прийняття спадщини ОСОБА_8 , який просить встановити позивач, проте, судом встановлено, що в копії спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутня заява ОСОБА_6 , оскільки спадкова справа заведена вже після смерті ОСОБА_6 .

Інших доказів, які б підтверджували доводи позивача щодо фактичного прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті його батька, позивачем не надано.

Таким чином, суд робить висновок про доведеність позивачем того, що ОСОБА_8 фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_7 , адже вступила в управління та володіння майном померлого, проте, за наявних в матеріалах справи доказів суд відмовляє у встановлені факту прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 , оскільки досліджені в сукупності докази по справі не підтверджують того факту, що ОСОБА_6 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

З урахуванням викладених заявником обставин та досліджених доказів, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позовної заяви, встановивши факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання фактів прийняття спадщини задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук