Справа № 404/4801/22
Провадження № 2/643/2226/23
УХВАЛА

25.07.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про поділ майна подружжя.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2023 вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 для розгляду позовної заяви визначено суддю Новіченко Н.В.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2023 відкрито провадження у справі № 404/4801/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.07.2023 року.

21.07.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 , відповідно до змісту якої вона просить суд залишити позов без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України.

Розглянувши подану представником позивача заяву про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Так, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, який не містить обмежень в його реалізації, і не містить посилань, що таке питання можливо вирішити під певною умовою.

Судом встановлено, що заяву про залишення позову без розгляду підписано представником позивача Єльніковою Наталією Олександрівною, яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1058135 від 20.07.2023, в якому зазначено що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Слід зауважити, що зі змісту ч. ч. 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» вбачається, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України).

З огляду на викладене, враховуючи реалізацію позивачем в особі його представника свого процесуального права на подання заяви про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку про задоволення заяви та залишення без розгляду позову ОСОБА_1 у відповідності до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому, у поданій заяві представник позивача просить суд вирішити питання про повернення судового збору, сплаченого за подання позову.

Відповідно до ч. 3 статті 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Разом з цим, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

У даному випадку, позовну заяву залишено без розгляду за заявою представника позивача.

З огляду на те, що п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» залишення позову без розгляду за заявою позивача відносить до випадків, у яких сплачена сума судового збору не повертається, суд дійшов висновку, що сплачена позивачем сума судового збору поверненню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.01.2022 у справі 449/1290/20.

Керуючись ст. ст. 257, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко