Апеляційне провадження №22-ц/824/7435/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Михайлюк Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою Солом`янського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.1991 ОСОБА_1 народився в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листів Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.04.2021 № 106-2779 та від 26.04.2021 № 106-3017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 08.05.1991 по 13.04.1993 роки.

Після смерті матері ОСОБА_2 відповідно до розпорядження Представника Президента України в Подільській районній державній адміністрації від 10.09.1992 № 646 над неповнолітнім ОСОБА_1 було встановлено опікунство, опікуном став його дід, громадянин України ОСОБА_3 .

У 1993 році ОСОБА_1 разом із опікуном виїхав на постійне місце проживання до Держави Ізраїль. Згодом неповнолітній ОСОБА_1 отримав громадянство Держави Ізраїль

У 2021 на підставі статті 5 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області щодо оформлення документу, що підтверджує громадянство України, а саме паспорту громадянина України.

Листом Солом`янського відділу ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області від 29.07.2022 №8034.18-1882/8034.3-22 у видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 тимчасово відмовлено у зв`язку з невстановленням його особи за результатами проведення відповідної процедури. Разом з тим ОСОБА_1 роз`яснено право повторного звернення до будь-якого територіального підрозділу ДМС для проведення процедури встановлення особи з пред`явленням двох свідків відповідно до постанови КМУ від 01.09.2021 №1109 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 та від 25 березня 2015 №302».

Згідно з пунктом 43 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25 березня 2015 № 302, в процедурі встановлення особи свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік) чи її родич або сусіди (не менше двох), які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню.

Через тривале проживання в Державі Ізраїль ОСОБА_1 таких осіб в Україні у своєму колі не має. Отже, процедура встановлення особи органами ДМС проведена бути не може.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме що заявник ОСОБА_1 є тією особою, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Києві, про що було видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.1991 року.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року заяву задоволено; встановлено особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Київ, про що видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.1991.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, заінтересована особа - Солом`янський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

12.05.2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.1991 ОСОБА_1 народився в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до листів Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.04.2021 № 106-2779 та від 26.04.2021 № 106-3017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з 08.05.1991 по 13.04.1993.

Після смерті матері ОСОБА_2 відповідно до розпорядження Представника Президента України в Подільській районній державній адміністрації від 10.09.1992 № 646 над неповнолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено опіку, опікуном став його дід, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У 1993 році ОСОБА_1 разом із опікуном виїхав на постійне місце проживання до Держави Ізраїль. Згодом неповнолітній ОСОБА_1 отримав громадянство Держави Ізраїль

У 2021 на підставі статті 5 Закону України «Про громадянство України» заявник звернувся до Солом`янського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській) щодо оформлення документу, що підтверджує громадянство України, а саме паспорту громадянина України.

Листом Солом`янського відділу ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області від 29.07.2022 №8034.18-1882/8034.3-22 у видачі паспорта громадянина України заявнику тимчасово відмовлено у зв`язку з невстановленням його особи за результатами проведення процедури встановлення особи. Разом з тим, йому роз`яснено право повторного звернення до будь-якого територіального підрозділу ДМС для проведення процедури встановлення особи з пред`явленням двох свідків відповідно до постанови КМУ від 01.09.2021 №1109 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 та від 25 березня 2015 №302».

Задовольняючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив із підтвердження належними та допустимими доказами обставин такої заяви.

В своїй заяві заявник просив встановити, що він є ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Києві, про що видано свідоцтва серії НОМЕР_1 від 08.05.1991. На підтвердження вказаних обставин заявник представив до суду копію паспорта громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_2 , який виданий 29.10.2020 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покази свідків та свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.1991.

З точки зору апеляційного суду вказані докази не доводять належним чином тих обставин, які позивач просив встановити у судовому прядку. Зокрема, хоча з паспорта громадянина Держави Ізраїль і вбачається, що він належить заявнику і посвідчує факт народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, в той же час даний документ не встановлює, що його власник має по-батькові ОСОБА_5 , був народжений в м. Києві, як і те, що що його паспорт було видано на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.1991.

Допитаний в ході розгляду справи свідок ОСОБА_6 підтвердив особу ОСОБА_1 , проте не володів інформацією ні щодо його народження, ні щодо належності йому вищевказаного свідоцтва про народження. Аналогічні по суті покази надав і свідок ОСОБА_7 . Фактично вказані свідки підтвердили лише особу заявника як ОСОБА_1 , що в принципі ніким і не ставиться під сумнів з огляду на наявність у нього паспорта громадянина Держави Ізраїль. В той же час інші обставини свідки зазначали лише зі слів самого ОСОБА_1 , відтак такі дані не були належним чином підтверджені. Сам лише факт наявності у ОСОБА_1 свідоцтва про народження з точки зору суду свідчить лише про фактичне володіння ним вказаним документом, однак жодним чином не може свідчити про належність такого документа саме заявнику з огляду не неможливість достеменної ідентифікації його саме з вказану у свідоцтві особою.

Не підтверджуються відповідними матеріалами і інші зазначені позивачем обставини. З точки зору колегії суддів в ході розгляду справи не було підтверджено ні того факту, що заявник має по-батькові ОСОБА_5 , ні що він народився у місті Києві, які в не підтверджується належність саме йому свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.1991 року. За таких умов підстави для задоволення заяви у суду першої інстанції були відсутні.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про відмову у задоволенні вищевказаної заяви.

Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі апеляційної скарги зацікавлена особа сплатила 744, 30 грн. судового збору. Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, вказані кошти підлягають відшкодуванню апелянту за рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Солом`янського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь Солом`янського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 25, ) 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 коп. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько