Ухвала

24 липня 2023 року

м. Київ

справа № 161/8271/21

провадження № 61-10032ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 431 246,13 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди та 6 468,82 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від18 травня 2023 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Постановою Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» задоволено частково. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від18 травня 2023 року змінено в частині мотивів відмови у прийнятті додаткового рішення.

У липні 2023 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення суду.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 статті 129 Конституції України та пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 20 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Враховуючи наведене, оскільки ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2023 року та постанова Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак