КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4539/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Київ

Справа № 758/15100/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Ратнікової В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Головчака М.М.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію,

встановив:

У жовтні 2021 року позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернувся суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач відповідно до договору дарування житлового будинку від 09.06.1999 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 13.12.2018 з відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією.

05.09.2018 року уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою проживання відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії було виявлено порушення: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без наявності договору на поставку електричної енергії. Самовільне підключення виконано від опори і заходило в будинок. Дане порушення було зафіксовано в Акті про порушення №52818 від 05.09.2018 року.

Вартість електричної енергії, нарахованої внаслідок допущених порушень відповідачем проведена за формулою Правил роздрібного ринку електричної енергії та становить 58211,53 грн.

Оскільки відповідачем на день подання позову не сплачено заборгованість за необліковану електричну енергію сумою 58211,53 грн., то у позивача є право на нарахування 3% річних та інфляційних витрат. Сума 3% річних складає 4803,65 грн., сума інфляційних втрат - в розмірі 9430,27 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 58 211,53 грн., 3% річних в розмірі 4803,65 грн. та інфляційну складову в розмірі 9430,27 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення у справі, суд першої інстанції виходив із того, що порушення зафіксовані позивачем в Акті № 52828 від 05.09.2018, були виявлені в будинку АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач, а тому саме вона є належним відповідачем у цій справі. Проте з таким висновком апелянт не погоджується та вважає, що такий висновок зроблений судом помилково внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

По-перше, відповідач не здійснювала самовільного підключення належного їй будинку за адресою АДРЕСА_1 до електричної мережі позивача, а тому наведені ним у позовній заяві обставини не відповідають дійсності.

Так, зокрема, 05.09.2018 у належному відповідачу будинку за адресою АДРЕСА_1 працівники позивача не проводили перевірку дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії та не складали Акта про порушення від 05.09.2018 №52818.

Суд першої інстанції проігнорував доводи відповідача, що Акт про порушення від 05.09.2018 № 52818 складався відносно ОСОБА_2 , а не відносно неї. При цьому, вона не давала жодного (письмового, усного) доручення чи довіреності ОСОБА_2 та не уповноважувала його представляти її перед позивачем та його працівниками. У вказаних відносинах з позивачем ОСОБА_2 виступав самостійним суб`єктом та не представляв інтереси відповідача.

Разом із тим, у матеріалах справи відсутні документи, які б вказували, що ОСОБА_2 представляє інтереси відповідача, Акт від 05.09.2018 № 52818 складений відносно відповідача, а ОСОБА_2 уповноважений з ним ознайомитися і його підписати.

По-друге, позивач взагалі не ознайомлював відповідача з Актом про порушення від 05.09.2018 № 52818, його копію (другий примірник) вона не отримувала.

Вважаючи відповідача споживачем і порушником, позивач згідно з вимогами Правил роздрібного ринку електричної енергії повинен був надати їй копію (другий примірник) Акта про порушення від 05.09.2018 №52818, Акта про усунення порушень ПРРЕЕ від 05.09.2018 № 52818, а також запросити її на розгляд такого Акта.

ОСОБА_2 , котрий був присутній на вказаних засіданнях, виступав там не у якості представника відповідача, а виключно від свого імені та стосовно свого окремого об`єкту власності за адресою: АДРЕСА_2 .

Варто підкреслити, що саме ОСОБА_2 подав письмову скаргу від 19.09.2018 на Акт про порушення від 05.09.2018 № 52818. Однак, суть вказаної скарги суд першої інстанції не досліджував та не врахував її наявність при ухваленні оскаржуваного рішення.

Під час проведення перевірки, складання Акта та його подальшого розгляду на засіданнях комісії особа відповідача у якості «споживача електроенергії» та потенційного порушника позивачем не згадувалася та не розглядалася.

З Акта про порушення від 05.09.2018 № 52818 вбачається, що саме "споживач ОСОБА_2 порушив п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме порушення зафіксоване за адресою АДРЕСА_2 , де було встановлено прилад обліку електроенергії типу СА4У-И672М № 489774. Жодних виправлень чи застережень про помилку в Акті та іншій супутній документації немає.

По-третє, надані співробітниками позивача «колективні» письмові пояснення від 28.08.2019 щодо помилкового зазначення адреси перевірки в Акті від 05.09.2018 № 52828 були надані ними майже через рік вже після нарахування оплати, а не під час з`ясування обставин порушення та розгляду скарги ОСОБА_2 від 19.09.2018.

Тобто, попри те, що такі пояснення були долучені позивачем до позовної заяви, останні комісією на засіданнях 25.09.2018, 27.09.2018, 01.11.2018 не вивчалися, оскільки відсутні у відповідних протоколах у графі «переліку документів, що розглядалися» та й не могли вивчатися, так як були складені після таких подій.

З цих підстав вони не можуть бути належними доказами та братися в основу для притягнення відповідача до відповідальності та покладення на неї обов`язку із здійснення оплати необлікованої електроенергії.

Більше того, твердження позивача щодо помилкового зазначення адреси в Акті про порушення від 05.09.2018 №52818 не заслуговують на увагу суду, адже перевірка відбувалася за правильно вказаною адресою, позаяк останній не був позбавлений можливості скласти акт з дотриманням вимог чинного на той момент законодавства та без помилок. Між тим, твердження, що "станом на 05.09.2018 позивачу взагалі не було відомо про наявність у м. Києві житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ", де відповідач проживає, спростовується доказами, долученими відповідачем до відзиву, зокрема: копією рахунку-фактури від 26.08.2016, копією квитанції про сплату рахунку-фактури № 15789/ЦР від 26.08.2016, копією повідомлення позивача від 09.02.2015, зображеннями Googleкарти станом на 2015.

Аналіз указаних документів дає підстави стверджувати, що позивач був обізнаний про існування будинку АДРЕСА_1 та особу його власниці принаймні з 2015 року, а тому доводи позивача щодо помилковості зазначення адреси видаються необгрунтованими і безпідставними.

По-четверте, необхідно наголосити, що стягнення заборгованості за необліковану електроенергію з особи, стосовно якої не складався Акт, та яка не брала участь у засіданні комісії з розгляду такого Акта, є неприпустимим. Оскільки Акт стосовно відповідача не складався, то будь-які спроби позивача притягнути відповідача до відповідальності в обхід процедури, передбаченої Правилами роздрібного ринку електричної енергії, є незаконними та не можуть нести юридичних наслідків.

Системний аналіз положень Правил роздрібного ринку електричної енергії дає підстави стверджувати, що зверненню електропостачальника до суду з позовом до споживача про стягнення вартості необлікованої електричної енергії передує процедура фіксації такого порушення шляхом складання Акта та подальшого розгляду такого Акта комісією.

Відтак, оскільки Акт стосовно відповідача не складався і вона не брала участі у його розгляді на комісії, позивач не може звертатися до неї із заявленими позовними вимогами.

Складений відносно ОСОБА_2 . Акт про порушення від 05.09.2018 № 52818 по відношенню до відповідача є нікчемним та не несе для неї жодних юридичних наслідків, а тому не може бути підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергії за порушення, зафіксоване таким актом.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 30.07.2019 у справі № 904/4372/18 (номер рішення в ЄДРСР 83412956), від 25.09.2020 у справі № 925/827/19 (номер рішення в ЄДРСР 91786461).

По-п`яте, суд першої інстанції проігнорував заяву відповідача про застосування позовної давності та не перевірив доводи відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності при зверненні до суду з вказаним позовом.

Так, з обставин цієї справи вбачається, що позивач виявив порушення правил користування електроенергією 05.09.2018, на підтвердження чого склав Акт від 05.09.2018 № 52818, а звернувся до суду з позовом - 27.10.2021, тобто зі спливом трьох років, що суперечить положенням статті 257 Цивільного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального та матеріального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Вказує, що 05.09.2018 р. під час проведення перевірки стану електрогосподарства, в тому числі і по АДРЕСА_2 , членами бригади було звернено увагу на електропроводку, яка входила в будинок, який розташований на перетині АДРЕСА_3 . Співробітниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було прийнято рішення провести перевірку, до якого лічильника веде зазначена електропроводка.

Громадянин ОСОБА_2 , який надав доступ до об`єкту, куди вела зазначена електропроводка, зазначив, що адреса даного будинку є АДРЕСА_2 . При цьому на будинку адреса не була зазначена. При огляді виявленого в будинку засобу обліку типу СА4У-И672М № 489774 встановлено, що зазначений засіб обліку у відповідача, як комерційний засіб обліку, не значиться.

Таким чином співробітниками Товариства було зафіксовано порушення ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без наявності договірних відносин на постачання електричної енергії. Самовільне підключення виконано від опори і заходить в будинок. Про що було складено Акт про порушення №52818 від 05.09.2018.

Станом на 05.09.2018, день складання Акту про порушення №52818, Товариству взагалі не було відомо про наявність житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки даний будинок було приєднано до електричної мережі 13.12.2018 та надано Товариству правовстановлюючі документи на зазначений будинок. Це підтверджується особовою карткою по особовому рахунку № НОМЕР_1 (копія наявна в матеріалах справи).

Після виявленого порушення ПРРЕЕ співробітниками ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» було усунуто порушення шляхом проведення відключення постачання електричної енергії. Після цього було складено Акт про усунення порушення ПРРЕЕ №52818 від 05.09.2018 . Оскільки на будинку, в якому було виявлено самовільне підключення, не зазначено адресу та не можливо було встановити реальну адресу об`єкта, а також зі слів ОСОБА_2 , який повідомив, що це будинок по АДРЕСА_2 , таку адресу і було зазначено в зазначених вище Актах.

Наголошує, що обстеження електроустановки та складання акту про порушення за самовільне підключення до електромереж без наявності договору здійснювалось саме відносно новозбудованого будинку, поштова адреса якого, як з`ясувалось пізніше, АДРЕСА_1 .

Зазначене вище підтверджується наступними фактами. Будинки, які розташовані за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , між собою межують та між ними відсутні паркан чи якесь розділення територій ділянок. Таким чином, співробітниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» при складанні Акту про порушення №52818 від 05.09.2018 було зазначено адресу АДРЕСА_2 .

Разом з тим, що на підставі договору дарування житлового будинку від 09.06.1999 року, який було надано для укладення дговору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № АС1-1690-18/106185 від 13.12.2018, громадянин ОСОБА_2 подарував громадянці ОСОБА_1 будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Після усунення порушення на підставі Акту про усунення порушення ПРРЕЕ №52818 від 05.09.2018, а саме припинення електропостачання до будинку по АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 звернулась до ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» для проведення приєднання до електричних мереж зазначеного будинку.

Після підготовки та перевірки усіх документів 13.12.2018 між ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОСОБА_1 було укладено договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № АС 1-1690- 18/106185 за адресою АДРЕСА_1 .

До звернення ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» для проведення приєднання до електричних мереж будинку по АДРЕСА_1 , зазначений будинок не був приєднаний до електричних мереж з 1997 року до 13.12.2018.

До звернення ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» для укладення Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № АС1-1690- 18/106185 від 13.12.2018, Товариство не знало та не могло знати про наявність такої адреси, як АДРЕСА_1 . Через недобросовісні дії ОСОБА_2 . Товариством було помилково зазначено адресу будинку, в якому було виявлено самовільне підключення. Таким чином зазначені обставини підтверджують, що виявлене порушення ПРРЕЕ було допущене саме відповідачем у даній справі, як власником будинку АДРЕСА_1 .

Пояснення працівників відповідача були відібрані майже через рік для надання пояснень в ході розгляду справи № 761/6207/19, яка розглядалася Шевченківським районним судом м. Києва. Таким чином, пояснення надані співробітниками Товариства від 28.08.2019 є належними та допустимими доказами які підтверджують обставини справи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення строку позовної давності вважають необґрунтованими, оскільки акт про порушення не є рішенням в розумінні положень п.10 ч.2 ст.16 ЦК України та п. 8.2.5. ПРРЕЕ, оскільки сам по собі не породжує юридичних наслідків для споживача електроенергії, а є лише способом виявлених порушень. 01.11.2018 року рішенням комісії товариства, було здійснено розрахунок та затверджено вказаний акт, що оформлено протоколом № 1376 від 01.11.2018 року.

07.11.2018 року - на адресу споживача направлено лист-повідомлення № 2/02/4-1841 від 01.11.2018 року з додатками (копія протоколу, копія розрахунку та квитанція на оплату заборгованості за актом про порушення від 05.09.2018), що підтверджується копією рекомендованого повідомлення. Таким чином, право вимоги Товариства до відповідачки виникло лише на наступний день після спливу 30-ти денного строку встановленого для оплати листом № 2/02/4-1841 від 01.11.2018 (із урахуванням дати відправки). Враховуючи вищевикладене, перебіг строку позовної давності розпочався із 07.12.2018, а з даним позовом Товариство звернулось до суду 28.10.2021 року, тобто строк позовної давності, на момент пред`явлення даної позовної заяви позивачем не було пропущено.

У додаткових поясненнях до відзиву представник позивача зазначив, що 23.11.2022 постановою Київського апеляційного суду було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2021 у справі №761/6207/19 за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів залишено без змін.

Обставини, які були встановленні під час розгляду справи № 761/6207/19 мають суттєве значення для вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні виходив з того, що 05.09.2018 року уповноваженими представниками позивача в присутності представника споживача - ОСОБА_2 - на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 (в акті про порушення №52818 від 05.09.2018 зазначено адресу АДРЕСА_2 ) зафіксовано порушення Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без наявності договору на поставку електричної енергії. Самовільне підключення виконано від опори і заходило в будинок.

Дане порушення було зафіксовано в Акті про порушення №52818 від 05.09.2018.

Відповідно до протоколу № 1376 від 01.11.2018 комісією на засіданні було прийнято рішення здійснити нарахування за необліковану електричну енергію за період з 06.03.2018 по 05.09.2018 згідно з п. 3.5 та за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, що затверджена Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006, що діяла на момент засідання комісії

Вартість необлікованої електроенергії відповідача склала 58 211,53 грн. з ПДВ, що підтверджується розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) за Актом про порушення .

У зв`язку з тим, що відповідач за період з 06.01.2019 по 22.10.2021 року належним чином не виконав зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості необлікованої електричної енергії згідно акту про порушення у розмірі 58 211,53 грн. з ПДВ, позивачем нараховані 3% річних в розмірі 4 803 грн. 65 коп. та інфляційна складова боргу у розмірі 9430 грн. 27 коп.

За таких обставин, на основі з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що заборгованість відповідача за спожиту та необліковану електричну енергію становить 58211,53 грн., суд дійшов висновку, що дана сума підлягає стягненню з відповідача, а також три відсотки річних та інфляційні втрати.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Частиною четвертою статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з положеннями пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

19.04.2018 року набули чинності «Правила роздрібного ринку електричної енергії», затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за № 312 від 14.03.2018 року.

Пунктом 6 вказаної Постанови визначено, що до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Пунктом 7 вказаної постанови визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до пункту 2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

За п. 2 Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до вимог цих Правил, здійснюється до «01» грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 2.1.2 ПРРЕЕ оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Згідно п.п. 2.1.3, 2.1.4 ПРРЕЕ споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності чинного паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до ПРРЕЕ.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

Пунктом 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до п. 2.1.6. ПРРЕЕ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 5.5.5. ПРРЕЕ (в редакції на момент складання акту про порушення) споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, згідно з договором дарування житлового будинку від 09.06.1999 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим, заперечуючи проти позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відповідачем ОСОБА_1 не надано до суду першої інстанції жодних доказів тих обставин, що протягом 2018 року вона споживала електричну енергію у встановленому законом порядку, сплачувала за її споживання, або вчиняла будь-які інші правомірні дії, що свідчать про факт приєднання споживача до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

05 вересня 2018 року уповноваженими представниками позивача в присутності представника споживача - ОСОБА_2 - на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 (в акті про порушення №52818 від 05.09.2018 зазначено адресу - АДРЕСА_2 ) зафіксовано порушення Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без наявності договору на поставку електричної енергії. Самовільне підключення виконано від опори і заходило в будинок. Дане порушення було зафіксовано в Акті про порушення №52818 від 05.09.2018 ( а.с. 52).

В акті про порушення №52818 від 05.09.2018 помилково зазначено адресу АДРЕСА_2 .

05.09.2018 року представник споживача - ОСОБА_2 був ознайомлений з Актом про порушення, про що свідчить підпис на самому Акті ( а.с. 52) .

В цей же день 05 вересня 2018 року працівниками позивача було усунено зазначене порушення, а саме - дроти самовільного підключення демонтовано, укладено в пакет, опломбовано пломбою, про що складено відповідний акт ( а.с. 62).

Згідно п. 8.2.4. ПРРЕЕ (в редакції на момент складання акту про порушення) у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Пунктом 8.2.5. ПРРЕЕ (в редакції на момент складання акту про порушення) визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. 8.2.6 ПРРЕЕ (в редакції на момент складання акту про порушення), зокрема, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2018 відбулося засідання комісії з розгляду акта про порушення, яке було відкладено до 27.09.2018.

27.09.2018 відбулося друге засідання комісії з розгляду акта про порушення, яке було відкладено через необхідність отримання додаткових документів.

16.10.2018 у зв`язку з відкладенням розгляду акта про порушення на засіданні комісії, було направлено на адресу представника споживача лист №2/02/4-1682 від 08.10.2018 з повідомленням дати та часу розгляду акта про порушення на засіданні комісії ( а.с. 64)

01.11.2018 відбулося засідання комісії ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» з розгляду Акту про порушення за відсутності представника споживача.

Відповідно до протоколу № 1376 від 27.05.201 комісією на засіданні було прийнято рішення здійснити нарахування за необліковану електричну енергію за період з 06.03.2018 по 05.09.2018 згідно з п. 3.5 та за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, що затверджена Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006, що діяла на момент засідання комісії (а.с. 66).

Так, вартість необлікованої електроенергії відповідача склала 58 211,53 грн. з ПДВ, що підтверджується розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) за Актом про порушення ( а.с. 67).

Оскільки, представник споживача не був присутній на засіданні комісії з розгляду Акту про порушення, 07.11.2018 позивачем на адресу представника споживача рекомендованим листом був направлений лист № 2/02/4-1841 від 01.11.2018 з копіями протоколу, розрахунку і квитанції на оплату (а.с. 68-69).

Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ (в редакції на момент складання акту про порушення) споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначена відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

За ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (п. 2 ч. 2 цієї статті); крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Пунктом 8.2.4. ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Виставлений позивачем рахунок на оплату вартості за необліковану електроенергію в сумі 58 211,53 грн. з ПДВ сплачено споживачем не було.

Натомість у лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК «Київські електромережі» та просив визнати факт існування договірних відносин з надання послуг розподілу та постачання електричної енергії між сторонами на основі типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу; визнати незаконними дії відповідача по припиненню постачання електричної енергії до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; зобов`язати відповідача відновити постачання електричної енергії до житлового приміщення що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та присвоїти на ім`я ОСОБА_2 новий особовий рахунок.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Зазначеним рішенням суду, що набуло законної сили, встановлено наступні обставини.

На підставі договору від 14.08.1992 року ОСОБА_2 набув право власності на 7/20 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 . Як зазначено в договорі, будинок дерев`яний, має загальну площу 110,2 кв.м.

Розпорядженням представника Президента України №822 від 27.09.1993 року надано дозвіл ОСОБА_2 збудувати у садибі будинку АДРЕСА_2 індивідуальний житловий будинок та зобов`язано ОСОБА_2 після прийняття нового житлового будинку в експлуатацію знести належні йому на праві власності 7/20 частин будинку літ.А про АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 побудував новий будинок та за договором дарування від 09.06.1999 року подарував його ОСОБА_1 , а саме: будинок під АДРЕСА_1 . Як зазначено в договорі, даний будинок вимуровано з цегли, житловою площею 103,4 кв.м. В договорі зазначено, що будинок належить Дарувателю на підставі Свідоцтва про право на особисту власність і на домоволодіння, виданий держадміністрацією Подільського району м.Києва 31.10.1997 року за №1005 та зареєстрованому в Київському міському бюро технічної інвентаризації 19.12.1997 року в реєстровій книзі за №40922.

Як встановлено судом, позивач не виконав розпорядження представника Президента України в частині знесення 7/20 частин будинку АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 повідомив суду, що з 1997 року він разом із сім`єю не проживав в квартирі АДРЕСА_4 , оскільки він не придатний для проживання та визнав, що трифазний лічильник був встановлений на новий будинок, який зареєстрований на даний час за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, позивач в судовому засіданні пояснив, що з моменту, коли він припинив проживати в частині будинку по АДРЕСА_2 , з того ж часу і було припинено постачання електричної енергії в будинок.

05.09.2018 року комісією ПрАТ ДТЕК «Київські електромережі» був складений акт про порушення №52818 в якому зазначено, що споживачем за адресою: АДРЕСА_2 порушено вимоги Закону України «Про ринок електричної енергії», п.5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника без наявності договору на поставку електричної енергії. Самовільне підключення виконано від опори і заходило в будинок. В акті зазначено заводський номер приладу обліку електричної енергії 489774 та покази - 6954.

Акт про порушення був підписаний ОСОБА_2 . В позовній заяві позивач зазначав, що вказаний акт стосується саме квартири АДРЕСА_4 . В той же час в судовому засіданні позивач визнав, що порушення виявлені дійсно в будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, та обставина, що акт про порушення був складений саме за виявлені порушення в будинку АДРЕСА_1 свідчить фото з місця, де було виявлено порушення (з якого чітко вбачається, що будинок не є дерев`яним) та показниками лічильника (вказані в акті про порушення) та в квитанціях про сплату за використану електричну енергію.

При розгляді акту про порушення ОСОБА_2 не повідомив комісію про наявність помилки в зазначенні адреси, за якою було виявлено порушення.

Сторони не надали суду доказів, що після введення будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію власником зазначеного будинку був укладений договір на постачання електричної енергії.

Крім того, судом встановлено що у 2018 році відбулось припинення постачання електричної енергії до будинку АДРЕСА_1 , а не до будинку АДРЕСА_2 .

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, після виявлення порушення ПРРЕЕ та після їх усунення, лише 13.12.2018 року ОСОБА_1 уклала договір з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу №АС1-1690-18/106185.

Київський апеляційний суд, залишаючи без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року, зазначив, що суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив фактичні обставини та зміст спірних правовідносин і з`ясував, що в дійсності у зазначену позивачем ОСОБА_2 дату 05 вересня 2018 року від електропостачання було відключено інший житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , розташований в межах тієї ж земельної ділянки, який належить ОСОБА_1 , і станом на час звернення з позовом електропостачання за цією адресою вже було відновлено, в той час як електропостачання в дерев`яному будинку по АДРЕСА_2 було відключено ще в 1997 році, а належна позивачу в цьому будинку 7/20 частка підлягала знесенню як непридатна для проживання на підставі розпорядження представника Президента України від 27 вересня 1993 року № 822 після введення в експлуатацію будинку по АДРЕСА_1 , однак фактично знесена не була, оскільки, як з`ясовано судом і не спростовано доводами апеляційної скарги, ОСОБА_2 має намір здійснити реконструкцію даного майна і в зв`язку з цим йому необхідно відновити електропостачання в своїй частині будинку.

Зазначені обставини були приховані ОСОБА_2 при зверненні з позовом до суду і були з`ясовані при наданні ним пояснень в судовому засіданні, а також підтверджені фотографіями з місця виявлення порушення працівниками ПрАТ ДТЕК «Київські електромережі», з яких вбачається, що будинок, в якому проведено відключення, не є дерев`яним; поясненнями працівників ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 28 серпня 2019 року, згідно яких обстеження електроустановки та складання акту про порушення за самовільне підключення електроустановок до електромереж без наявності договору здійснювалось саме відносно новозбудованого будинку, поштова адреса якого, як з`ясувалось пізніше, є АДРЕСА_1 .

Таким чином, обставини щодо складання працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» акту про порушення від 05 вересня 2018 року № 52818 саме щодо будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , були достовірно встановлені наявним у матеріалах даної справи ( а.с. 130-130) рішенням суду, що набуло законної сили, по справі № 761/6207/19, позивачем у якій був ОСОБА_2 , який є третьою особою у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 17 грудня 2019 року у справі № 641/1793/17, від 21 вересня 2020 року у справі № 370/1668/15-ц , «преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням в такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що в будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.»

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , що зводяться до заперечень про те, що акт про порушення від 05 вересня 2018 року № 52818 було складено щодо будинку, який у ньому зазначений - по АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_1 , - колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються як матеріалами даної справи, так і рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/6207/19 від 30 листопада 2021 року, що наявне у матеріалах даної справи.

Зазначене також підтверджується тим, що в акті про порушення № 52818 від 05.09.2018 року зазначено, що споживачем було встановлено власний прилад обліку електроенергії типу СА4У-И672М заводський номер № 489774, тоді як рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 30 листопада 2021 року у справі № 761/6207/19 встановлено, що у будинку по АДРЕСА_4 електрична енергія обліковується лічильником електроенергії заводський №7711833, тип лічильника НІК 2102-01.Е2Т ( а.с. 135).

Як встановлено з матеріалів справи, після усунення порушення на підставі Акту про усунення порушення ПРРЕЕ №52818 від 05.09.2018, а саме припинення електропостачання до будинку по АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_1 звернулась до ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» для проведення приєднання до електричних мереж зазначеного будинку.

Після підготовки та перевірки усіх документів 13 грудня 2018 між ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОСОБА_1 було укладено договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № АС 1-1690- 18/106185 за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, з 13 грудня 2018 року розподіл електричної енергії на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії , до умов якого приєднано відповідача, згідно з п. 4 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулася для проведення приєднання до електричних мереж будинку по АДРЕСА_1 лише після проведення відключення, яке відбулося 05.09.2018, про яке йдеться в Акті про усунення порушення №52818 від 05.09.2018.

Доводи відповідача ОСОБА_1 , про відсутність у позивача права звернутись до суду з даним позовом про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, оскільки щодо неї, як споживача не проводилася передбачена Правилами роздрібного ринку електричної енергії процедура фіксації порушення таких правил шляхом складання Акта та подальшого розгляду такого Акта комісією, - колегія суддів відхиляє з огляду на встановлені обставини справи, які свідчать про те, що через недобросовісні дії третьої особи ОСОБА_2 , який допустив працівників позивача до будинку по АДРЕСА_1 , працівниками позивача при виявленні самовільного підключення, однак за відсутності договірних відносин з ОСОБА_1 , за відсутності на обліку у позивача лічильника електроенергії, встановленого по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , було помилково зазначено ту адресу будинку, яку вказав ОСОБА_2 .

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), яка є загальною для усіх суб`єктів права, у тому числі - для усіх суб`єктів цивільних правовідносин.

Ця вимога ґрунтується на приписах статей 3 та 13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними (пункт і статті 3 ЦК). Тобто такі дії мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України).

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Відповідно до п. 2.1.6. ПРРЕЕ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт.

Згідно з пунктом 5.5 ПРРЕЕ , споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії.

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (стаття 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, складенню працівниками позивача акту про порушення з помилковим зазначенням адреси будинку по АДРЕСА_2 , який є дерев`яним та ще в 1997 році підлягав знесенню, тоді як в дійсності було встановлено факт самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника без наявності договору на поставку електричної енергії щодо будинку по АДРЕСА_1 , який знаходиться поруч з будинком по АДРЕСА_2 - сприяла також недобросовісна поведінка відповідача ОСОБА_1 , яка здійснила самовільне підключення струмоприймачів свого будинку до електричної мережі енергопостачальника без наявності договору на поставку електричної енергії .

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги відповідача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних належних та допустимих доказів щодо наявності між ОСОБА_1 та позивачем укладеного договору, який би свідчив про законність користування електричною енергією з боку відповідача - нею не надано, як і не надано доказів виконання інших обов`язків споживача електричної енергії, визначених п.5.5 ПРРЕЕ, які б спростовували висновки суду щодо самовільного підключення струмоприймачів будинку по АДРЕСА_1 до електричної мережі енергопостачальника .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, на підставі ст. 625 ЦК України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимога позивача щодо стягнення із відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності колегія суддів також відхиляє, оскільки рішення комісії по розгляду акту про порушення № 52818 від 05.09.2018 року було прийнято 01 листопада 2018 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду 27 жовтня 2021 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Ратнікова В.М.