Постанова

Іменем України

24 липня 2023 року

місто Київ

справа № 495/6258/20

провадження № 61-3992св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2021 року, ухвалене суддею Боярським О. О., та постанову Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, прийняту колегією суддів у складі Погорєлової С. О., Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернулася до суду з позовом, у подальшому уточненим, до ОСОБА_2 , у якому просила:

- визнати будинок

АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 90, 00 кв. м, що складається в цілому з кам`яно-ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81, 60 кв. м, спільною сумісною власністю подружжя;

- припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок

АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 90, 00 кв. м, що складається в цілому з кам`яно-ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81, 60 кв. м;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинок АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 90, 00 кв. м, що складається в цілому з кам`яно-ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81, 60 кв. м;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки MERCEDES-BENZ 315 CDL, 2008 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 2 148, 00 см. куб, яка станом на 18 лютого 2021 року складала 163 447, 96 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 20 вересня 2021 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд визнав будинок

АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 90, 00 кв. м, що складається в цілому з кам`яно-ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81, 60 кв. м, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Припинив право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 90, 00 кв. м, що складається в цілому з кам`яно-ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81, 60 кв. м.

Визнав за ОСОБА_1 право власності на частку у розмірі 1/2 частини на будинок АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 90, 00 кв. м, що складається в цілому з кам`яно-ракушнякового будинку з підвалом під літ. «Б», загальною площею 81, 60 кв. м.

Стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 163 447, 96 грн, що відповідає 1/2 вартості автомобіля марки MERCEDES-BENZ 315 CDL 2008 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 2 148, 00 см. куб, станом на 18 лютого 2021 року.

Постановою від 28 лютого 2023 року Одеський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2021 року в частині стягнення на користь позивача грошової компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля - без змін.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_2 18 березня 2023 року з використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля

марки MERCEDES-BENZ 315 CDL, 2008 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 2 148, 00 см. куб, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційні скарги

Заявник, наполягаючи на тому, що оскаржувані судові рішення суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили з порушенням норм процесуального права, визначив як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень те, що суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу за відсутності відповідача та його представника, належно не повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивачка не подавала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою від 08 травня 2023 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та витребував справу з суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені

пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Визначаючи межі касаційного перегляду справи, Верховний Суд врахував, що заявник оскаржує рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду лише в частині вирішення позовних вимог про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 автомобіля, в іншій частині судові рішення не оскаржує, а тому Верховний Суд не переглядає.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частини перша, друга та п`ята статті 12 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб (стаття 43 ЦПК України).

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 ЦПК України (частина третя статті 368 ЦПК України).

Верховний Суд врахував, що у справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції розглядав апеляційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції, розгляд справи відповідно до ухвали від 17 серпня 2022 року Одеський апеляційний суд призначив в судовому засіданні з повідомленням та викликом учасників справи.

Відповідно до статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Щодо надсилання судової повістки на мобільний телефон

Верховний Суд врахував, що єдиним доказом, який свідчить про повідомлення заявника про апеляційний розгляд справи є довідка Одеського апеляційного суду про доставку 09 січня 2023 року ОСОБА_2

смс-повідомлення від 09 січня 2023 року «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» на 28 лютого 2023 року о 9:45 год.

Можливість повідомлення учасника справи, зокрема, за допомогою засобів мобільного зв`язку передбачена у частинах дев`ятій, тринадцятій статті 128 ЦПК України.

Так, у частині дев`ятій згаданої статті зазначено, що суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Тож суд може повідомляти учасників справи про розгляд справи зазначеними засобами зв`язку, які забезпечуються фіксацію повідомлення або виклику лише у випадках термінової необхідності, передбачених ЦПК України.

У частині тринадцятій статті 128 ЦПК України передбачено, що за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно суд може повідомляти учасника справи про розгляд справи з використанням засобів мобільного зв`язку шляхом надіслання текстових повідомлень виключно за наявності відповідної письмової заяви такого учасника справи.

Проте, у справі, що переглядається, у суду апеляційної інстанції не було умов, передбачених частинами дев`ятою, тринадцятою статті 128 ЦПК України, для застосування такого способу сповіщення ОСОБА_2 про апеляційний розгляд, адже ЦПК України не передбачає термінової необхідності у розгляді цієї справи та в матеріалах справи немає відповідної заяви про виклик відповідача до суду за допомогою засобів мобільного зв`язку.

Розгляд справи на 28 лютого 2023 року був призначений апеляційним судом ухвалою від 17 серпня 2022 року, яка не направлялася учасникам справ та не вручалася їх представникам.

Матеріали справи містять лише розписку представника ОСОБА_2 про отримання копії ухвали Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року про відкриття апеляційного провадження у справі (а. с. 130). Проте така розписка не підтверджує, що представник заявника був повідомлений про призначення справи до судового розгляду, дату та час судового засідання.

Тож за наведених обставин надіслання апеляційним судом судової повістки у виді смс-повідомлення на мобільний номер телефону відповідача без термінової потреби у розгляді цієї справи та без відповідної заяви про виклик відповідача до суду за допомогою засобів мобільного зв`язку не вважається належним повідомленням відповідача про розгляд справи, передбаченим для такої ситуації законом.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 666/6309/13-ц (провадження № 61-1121св22), від 10 листопада 2022 року у справі № 440/222/19

(провадження № 61-8993св22) та від 31 січня 2023 року у справі № 693/812/21 (провадження № 61-11611св22).

Підсумовуючи, Верховний Суд констатує, що доказів належного повідомлення ОСОБА_2 та/або його представника про дату, час і місце судового засідання у матеріалах справи немає.

Отже, в оцінці доводів касаційної скарги про те, що заявник не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи апеляційним судом, Верховний Суд врахував, що у матеріалах справи немає відомостей про те, що ОСОБА_2 було належно та у спосіб, встановлений статтею 128 ЦПК України, повідомлено судом апеляційної інстанції про дату, час і місце розгляду справи.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд зробив висновок, що апеляційний суд не виконав вимог ЦПК України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, призначеної на 28 лютого 2023 року, причини неявки відповідача у судове засідання не з`ясував, розгляд справи не відклав та розглянув справу без участі неналежно повідомленого відповідача, що є порушенням права заявника на справедливий суд.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

У § 26 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України», від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції.

Суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону та практику їх застосування уваги не звернув, розглянув справу, призначену на 28 лютого 2023 року, за відсутності ОСОБА_2 , стосовно якого немає відомостей про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи; розгляд справи не відклав, чим порушив конституційне право сторони на участь у судовому розгляді та вимоги статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Відтак, доводи касаційної скарги щодо неповідомлення апеляційним судом про розгляд справи підтвердилися.

За таких обставин, коли порушено принцип рівності сторін, право на справедливий суд, оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає безумовному скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд в оскаржуваній частині.

Щодо доводів заявника про неповідомлення його про розгляд справи судом першої інстанції

Верховний Суд не встановив підстав для висновків, що ОСОБА_2 не був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції.

Такі доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи.

Верховний Суд у таких висновках врахував, що у суді першої інстанції інтереси ОСОБА_2 представляла адвокат Волощук Т. В., що підтверджується ордером серії ОД № 487393 від 24 листопада 2020 року, яка була повідомлена про розгляд справи судом, у тому числі і про судове засідання, у якому суд ухвалив рішення щодо суті спору, подала до суду заяву, у якій просила суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог (а. с. 95, 97).

Тож підстав для скасування Верховним Судом рішення суду першої інстанції у зв`язку з неповідомленням (неналежним повідомленням) ОСОБА_2 про розгляд справи у суді першої інстанції немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права щодо належного повідомлення заявника про розгляд справи, встановив, що суд апеляційної інстанції таких правил не дотримався, чим порушив принцип рівності сторін, право на справедливий суд.

Підсумовуючи наведене, Верховний Суд наголошує на тому, що мотиви, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, зокрема порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в результаті розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції без належного повідомлення учасників справи (відповідача ОСОБА_2 ), підтвердилися. За результатами перегляду справи у касаційному порядку встановлено, що суд апеляційної інстанції не врахував, що на момент розгляду справи судом (28 лютого 2023 року) у матеріалах справи не було достовірних доказів про належне повідомлення відповідача про апеляційний розгляд справи, судова повістка засобами поштового зв`язку відповідачу не направлялася, а заяву про смс-повідомлення про розгляд справи ОСОБА_2 до суду не подавав.

Наведене доводить порушення права заявника на справедливий суд.

Апеляційний суд за таких обставин мав відкласти розгляд справи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечення прав ОСОБА_2 на доступ до суду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Наведена підстава касаційного оскарження постанови апеляційного суду під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 підтвердилася.

Резюмуючи, Верховний Суд зробив висновок про обов`язковість направлення справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд у зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції помилково розглянув справу за наявними матеріалами та без належного повідомлення учасників справи, зокрема відповідача. Таке порушення норм процесуального права, як перегляд в апеляційному порядку справи без належного повідомлення учасників справи, є самостійною підставою для направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За викладених обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд в частині вирішення позовних вимог про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 автомобіля.

В іншій частині заявник не оскаржував рішення суду першої та постанову апеляційної інстанцій, а тому Верховний Суд не переглядав оскаржувані судові рішення в іншій частині.

Щодо розподілу судових витрат у справі

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

В ухвалі від 19 січня 2022 року у справі № 500/2632/19

(провадження № 11-436апп21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Водночас у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, тоді розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи, що в цій справі Верховний Суд не змінив рішення судів першої та апеляційної інстанцій і не ухвалив нове рішення, а виснував про направлення справи в оскаржуваній частині на новий апеляційний розгляд, тому немає підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

Судові витрати, в тому числі понесені сторонами у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду вирішення питання про ухвалення апеляційним судом по суті, тобто за загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 389, 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у частині вирішення позовних вимог про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 автомобіля скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак