КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9754/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 липня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва в складі судді Бабко В.В., постановлену в м. Київ 15 лютого 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В грудні 2022 року заявник АТ «Сенс Банк» як правонаступник АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, просив поновити йому строк на подання заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року про закриття провадження в справі та продовжити розгляд цивільної справи.

Заяву мотивував тим, що 14 лютого 2019 року вказаною ухвалою закрито провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, тобто у зв`язку з відсутністю спору, при цьому підставою для закриття провадження судом вказано те, що згідно довідки АТ «Укрсоцбанк» станом на 29 грудня 2018 року претензій зі сторони позивача до відповідача немає в зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором погашена за рахунок предмета іпотеки, а відтак позивачем визнано відсутність заборгованість за кредитним договором.

Підставою для перегляду вказаної ухвали АТ «Сенс Банк» вказував припинення права власності АТ «Альфа-Банк» (правонаступника АТ «Укрсоцбанк») на предмет іпотеки. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора від 03 травня 2018 року про державну реєстрацію права власності банку на квартиру АДРЕСА_1 , та припинено право власності АТ «Альфа-Банк» на вказану квартиру. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаних судових рішень вимоги іпотекодержателя, який є позивачем у даній справі, фактично не погашались за рахунок предмета іпотеки, оскільки реєстраційна дія, на підставі якої видано довідку від 12 грудня 2018 року про відсутність майнових претензій, визнана протиправною. Отже, на даний час можна вважати, що така реєстраційна дія не відбулась та підстав для видачі довідки від 12 грудня 2018 року ніколи не існувало.

Крім того, спір між сторонами існував і на день закриття провадження в справі і існує в даний час, про що суду було повідомлено представником позивача, адже відповідач на цей час вже оспорив реєстраційну дію, тобто відповідачі не визнали застосування кредитором позасудового способу врегулювання спору та вимагали його скасування. На даний час сторони повернуті в первісний стан, заборгованість наявна, отже є очевидною наявність спору та невирішених питань між сторонами. Таким чином, прийнята судом першої інстанції ухвала про закриття провадження в справі була передчасною, а право позивача на доступ до правосуддя порушене.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року заяву АТ «Сенс Банк» про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Заявник АТ «Сенс Банк», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року та відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження в справі, а також продовжити розгляд цивільної справи № 754/16876/15-ц.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що в основу рішення покладено виключно доводи та докази, надані представником відповідачів, та їхні припущення, що є недопустимим, при цьому судом взагалі не враховано доводи, пояснення та докази, надані позивачем, що є порушенням принципів змагальності, рівності сторін та диспозитивності.

Повторно наводив обставини та мотивацію, викладені в заяві про перегляд судового рішення.

Повторно наголошував, з посиланням на правові висновки Верховного Суду, зазначені ним у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставини, що після подання позову, але до дати постановлення судом ухвали про закриття провадження в справі, кредитором звернено стягнення на предмет іпотеки, що виключало застосування судом механізму закриття провадження в справі з підстав відсутності предмета спору, оскільки на момент пред`явлення позову предмет спору між сторонами існував, і прийнята судом першої інстанції ухвала про закриття провадження в справі була передчасною.

Повідомляв, що зазначені ним обставини є нововиявленими та спростовують факти, покладені в основу ухвали суду, тобто доводи банку про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами є належними. Крім того, під час постановлення судом ухвали про закриття провадження по справі банку не було відомо про всі обставини справи про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Вважав, що таким чином суд безпідставно та неправомірно виніс ухвалу про відмову в задоволенні заяви банку про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та в зв`язку з цим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Посилався на те, що обставини, на які вказує апелянт, не можуть вважатися нововиявленими, звертав увагу, що АТ «Сенс Банк» не оскаржував ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, а тому, обравши процедуру перегляду ухвали за нововиявленими обставинами, фактично маскує процедуру апеляційного перегляду, зазначаючи про відсутність підстав для закриття провадження в справі.

Вважав, що апелянт безпідставно зазначає про суперечності у діях відповідачів, оскільки такі суперечності, навпаки, присутні в діях АТ «Сенс Банк», який спочатку видає документи про відсутність претензій, а згодом заявляє про протилежне.

Вказував, що міркування позивача про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права не можна вважати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без задоволення заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем факти не є нововиявленими та не спростовують факти, покладені в основу рішення суду, а доводи позивача свідчать про його незгоду з ухвалою суду, що не є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами. Під час постановлення судом ухвали від 14 лютого 2019 року про закриття провадження в справі як суду, так і всім сторонам було відомо про розгляд справи № 574/6947/18 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, до того ж судом була постановлена ухвала від 14 лютого 2019 року, якою в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження в справі до розгляду справи № 574/6947/18 відмовлено, і вказана ухвала набрала законної сили.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що в грудні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступниками якого є АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 620 076,77 грн. та покласти на відповідачів судові витрати, посилаючись на те, що 17 липня 2008 року банком укладено зі ОСОБА_1 договір кредиту, виконання зобов`язань за яким забезпечене договором поруки, укладеним з другим відповідачем ОСОБА_2 . За умовами даного договору кредиту позичальнику було надано в тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 80000 доларів США зі сплатою 13 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 16 липня 2033 року. Неналежне виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 05 жовтня 2015 року становить 76608,64 доларів США, що еквівалентно 1 620 076,77 грн.

17 липня 2008 року АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір № 02-038/430, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю, у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 05-038/426 від 17 липня 2008 року, укладеним між іпотекодавцем та іпотекодержателем, нерухоме майно, що придбане іпотекодавцем за кредитні кошти, надані іпотекодержателем відповідно до умов договору, яким обумовлене основне зобов`язання, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Згідно п. 4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а. с. 3 - 7 т. 2).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 травня 2018 року, 03 травня 2018 року державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки, серія та номер 1391, виданий 17 липня 2008 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ханіна А.В. (а. с. 8 - 9 т. 2).

В лютому 2019 року позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» подано до суду клопотання про зупинення провадження в справі, посилаючись на те, що 01 червня 2018 року Деснянським районним судом м. Києва відкрито провадження в справі № 754/6947/18 за позовом ОСОБА_1 до Попової О.В. (КП «Центр розпитку та інвестицій Васильківського району»), третя особа ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на іпотечну квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк», і оскільки рішення в даній справі буде стосуватися спору в даній справі, просив зупинити провадження в справі до набрання законної сили рішенням у справі № 754/6947/18 (а. с. 40 - 41 т. 2).

Також в лютому 2019 року відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подано до суду клопотання про закриття провадження в справі (а. с. 52 - 53 т. 2), посилаючись на те, що згідно довідки АТ «Укрсоцбанк» № 04.22-08/96-10754 від 12 грудня 2018 року станом на 29 грудня 2018 року претензій зі сторони АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 за кредитним договором № 05-038/426 від 17 липня 2008 року немає, в зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором погашена за рахунок предмета іпотеки, в зв`язку з чим предмет спору відсутній та вбачаються підстави для закриття провадження в справі.

Згідно довідки № 04.22-08/96-10754, виданої АТ «Укрсоцбанк» 12 грудня 2018 року, станом на 29 грудня 2018 року претензій зі сторони АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 за кредитним договором № 05-038/426 від 17 липня 2008 року немає, в зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором погашена за рахунок предмета іпотеки, і банк в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором № 05-038/426 від 17 липня 2008 року (а. с. 54 т. 2).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року в задоволенні клопотання ПАТ «Укрсоцбанк» про зупинення провадження в справі відмовлено (а. с. 55 - 56 т. 2).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року провадження в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито (а. с. 59 - 60 т. 2).

До заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами позивачем додано копію постанови Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 754/6947/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району Київської області» Попової О.В., АТ «Альфа-Банк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, яким апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року залишено без змін. Повний текст постанови виготовлено 19 жовтня 2022 року (а. с. 76 - 80 т. 2).

З постанови вбачається, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району Київської області» Попової О.В. від 03.05.2018 року про державну реєстрацію права власності, індексний номер 40916422, на квартиру АДРЕСА_1 , та припинено право власності АТ «Альфа-Банк» (правонаступника АТ «УкрСоцбанк») на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 25981952). Скасовано запис про право власності № 25981952 на квартиру АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.05.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району Київської області» Поповою О.В. Стягнуто з державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області Попової О.В. на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 057,20 грн.

У постанові від 05 жовтня 2022 року апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у зв`язку з чим вірно вважав за можливе позовні вимоги задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також скасувати відповідний запис у реєстрі.

В заяві про перегляд ухвали суду від 14 лютого 2019 року про закриття провадження за нововиявленими обставинами заявником вказано на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423, п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами починає перебіг із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

Згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 7 даної постанови обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Таким чином перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (Pravednaya v. Russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відмовляючи АТ «Сенс Банк» в задоволенні заяви про перегляд ухвали про закриття провадження в справі, суд першої інстанції вірно визначився із тим, що заявник посилається як на підставу перегляду ухвали за нововиявленими обставинами на наявність спору щодо кредитної заборгованості та наявність невирішених питань між сторонами внаслідок скасування рішення державного реєстратора та повернення сторін кредитних правовідносин у попередній стан.

Закриваючи провадження в справі ухвалою від 14 лютого 2019 року, яку АТ «Сенс Банк» просило переглянути за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що довідкою АТ «Укрсоцбанк» від 12 грудня 2018 року № 04.22-08/96-10754 визнано відсутність заборгованості за кредитним договором № 05-038/426 від 17 липня 2008 року, з чого суд прийшов до висновку про відсутність предмета спору - наявності заборгованості за кредитним договором № 05-038/426 від 17 липня 2008 року, а тому вважав за необхідне закрити провадження в справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Під час постановлення даної ухвали суду та іншим сторонам у справі було відомо про розгляд справи № 754/6947/18 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, в зв`язку з чим позивачем до закриття провадження в справі подавалось клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили рішенням у справі № 754/6947/18, в задоволенні якої судом першої інстанції було відмовлено ухвалою від 14 лютого 2019 року і зазначена ухвала ніким не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відтак, сторонам у справі на час постановлення ухвали про закриття провадження від 14 лютого 2019 року були відомі, а судом першої інстанції досліджувалися обставини оскарження за позовом ОСОБА_1 рішення державного реєстратора, на підставі якого банком було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та видано довідку від 12 грудня 2018 року № 04.22-08/96-10754 про відсутність заборгованості.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими, а доводи заявника свідчать про його незгодою з ухвалою суду про закриття провадження в справі, що не є підставою для її перегляду за нововиявленими обставинами.

Отже, оскільки заявником не було доведено передбачених ст. 423 ЦПК України підстав для перегляду ухвали у зв`язку з нововиявленими обставинами, і доводи заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами фактично є посиланням на процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема щодо передчасності постановлення ухвали про закриття провадження в справі в зв`язку з існуванням спору як на день закриття провадження в справі, так і на даний час, судом першої інстанції правомірно було відмовлено заявнику в задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд не оцінює по суті доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для закриття провадження в справі в зв`язку з наявністю спору, оскільки такі доводи стосуються обґрунтованості ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року про закриття провадження в справі і до незгоди позивача з цією ухвалою, що виходить за межі даного апеляційного перегляду.

Посилання позивача в апеляційній скарзі, що оскільки реєстраційна дія щодо реєстрації права власності за банком на предмет іпотеки визнана протиправною, а фактично не відбулась, то і підстав для видачі довідки № 04.22-08/96-10754 від 12 грудня 2018 року ніколи не існувало, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, з огляду на те, що вказану довідку про відсутність майнових претензій до відповідача ОСОБА_1 , незалежно від причин відсутності таких претензій, видано самим позивачем, незважаючи на наявність судового спору в справі № 754/6947/18, стороною якого був банк, а отже останній приймав на себе ризики, які можуть настати в результаті задоволення позову та видачі довідки № 04.22-08/96-10754 від 12 грудня 2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, врахувавши доводи сторін та виходячи з фактичних обставин справи, дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали від 14 лютого 2019 року про закриття провадження в справі.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що в основу оскаржуваної ухвали суд поклав виключно доводи та докази, надані представником відповідачів, не врахувавши доводи, пояснення та докази, надані позивачем, оскільки вказані доводи спростовуються змістом самої ухвали, в якій суд першої інстанції в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин, надав мотивовану оцінку аргументам сторін, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановивши обставини справи.

Доводи апеляційної скарги, що зазначені позивачем обставини є нововиявленими та спростовують факти, покладені в основу ухвали суду, є неспроможними, оскільки виходять з особистої оцінки позивачем власних доводів та наведених обставин, не ґрунтуються на вимогах закону і відхиляються апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 20 липня 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.