Справа № 754/4030/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення реалізації арештованого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із скаргою на дії, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В., заінтересовані особи: АТ «Кредит Європа Банк», Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києва державної адміністрації.

Одночасно представником заявника подано клопотання про зупинення реалізації арештованого майна. Подане клопотання обґрунтовано тим, що 15.07.2023 року при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_1 представник заявника - ОСОБА_2 вважає незаконними та такими, що не підлягають виконанню: акт приватного виконавця від 29.06.2023 року з висновком про відсутність підстав для звернення до органу опіки та піклування для надання дозволу щодо реалізації нерухомого майна, права користування на яке мають діти, звіт про незалежну оцінку вартості частки квартири у АДРЕСА_1 від 16.06.2023 року, проведений ТОВ «Укрспецексперт» на замовлення приватного виконавця Ляпіна Д.В., ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року якою суд задовольнив подання про звернення стягнення на нерухоме майно. На підставі викладеного представник заявника просить зупинити до розгляду скарги, прилюдні торги частки чотирьохкімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , призначені ДП «Сетам» на 26.07.2023 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) крім випадків, передбачених частиною 5 цієї статті.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями статей 149, 150 ЦПК України визначено порядок вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі? у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У пункті 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Таким чином, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року справа № 752/26606/18, провадження № 61-21640 сво 19.

Оскільки предметом скарги є оскарження дій приватного виконавця, які пов`язані із проведенням оцінки її майна в ході виконавчого провадження № НОМЕР_1, визнання незаконним акту приватного виконавця від 29.06.2023 року та рішення приватного виконавця Ляпіна Д.В. про передачу на прилюдні торги частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст. 149, 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення реалізації арештованого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено: 21.07.2023 року.

Суддя: В.О.Сенюта