КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/9/23
Провадження № 2/534/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , територіальної громади м. Горішні Плавні Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання договору дійсним, визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договору зареєстрованого біржею дійсним, що був укладений 15.03.1999 на Комсомольській універсальній товарній біржі, зареєстрований на КуТБ в журналі реєстрації договорів, реєстраційний номер 88 від 15.03.1999 та визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за кожним.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що за договором міни, зареєстрованим біржею, що був укладений 15 березня 1999 року на Комсомольській універсальній товарній біржі та зареєстрований КуТБ в журналі реєстрації договорів, реєстраційний номер 88 від 15 березня 1999 року, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також син позивачів ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , передали (кожний по 1/3 частці) належну їм на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 : в обмін на належну відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (кожному по 1/3 частці) на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Нотаріус, до якого звернулися позивачі для оформлення договору купівлі-продажу, повідомив про те, що у зв?язку з тим, що при укладенні біржового договору від 15.03.1999 не були дотримані вимоги законодавства щодо обов?язкової нотаріальної форми договору, вони не можуть зареєструвати право власності позивачів на квартиру на підставі біржового договору та, відповідно, посвідчити правочин з його відчуження.

Одночасно нотаріус роз?яснив, що позивачам необхідно нотаріально посвідчити договір або звернутися до суду з позовом про визнання договору дійсним в порядку статті 220 ЦК України.

В судове засіданні позивачі не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них до суду надійшла заява, про розгляд справи у їх відсутність..

Відповідачі ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від них до суду надійшла заява, згідно якої позов визнають повністю та просять розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи й його відсутність.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.03.1999 був укладений договір міни зареєстрований на Комсомольській універсальній товарній біржі та зареєстрований КуТБ в журналі реєстрації договорів, реєстраційний номер 88 від 15 березня 1999 року, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також син позивачів ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , передали (кожний по 1/3 частці) належну їм на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 : в обмін на належну відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (кожному по 1/3 частці) на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Після укладення вищевказаного договору, його не було нотаріально посвідчено та зареєстровано.

Згідно свідоцтва про право власності квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 1/3 частині.

Згідно свідоцтва про право власності квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 по 1/3 частині.

Зазначені обставини підтверджують, що після укладення вищезгаданого договору на біржі право власності на спірну квартиру не переходило до будь-якої іншої особи, ніж позивачі.

Пунктом 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір міни квартири було укладено 15.03.1999 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Зобов`язання за договором купівлі-продажу гаража сторонами були виконанні.

Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором міни від 15.03.1999 року, укладеним на універсальній товарній біржі, при цьому сторонами не було дотримано нотаріального посвідчення угоди, що перешкоджає позивачам повноцінно реалізувати своє право власності на вказане нерухоме майно та в даному конкретному випадку є підставою для визнання дійсним договору міни квартири та визнання право власності за ними.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір міни зареєстрований біржею, укладений 15 березня 1999 року на Комсомольській універсальній біржі, зареєстрований на КуТБ в журналі реєстрації договорів, реєстраційний номер 88 від 15.03.1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 18.07.2023.

Суддя Т.О. Куц