Справа № 398/3571/23
Провадження 2-з/398/40/23
У Х В А Л А

Іменем України

"25" липня 2023 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області Подоляк Я.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Одночасно з поданням позову, позивач звернулася до суду із заявою, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки MAN TGX 18.440, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 жовтого кольору, 2008 року випуску з державними номерними знаками НОМЕР_2 ; напівпречеп марки UNITED TRAILERS 804277, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , з номерним знаком НОМЕР_4 ,2004 року випуску та оголосити заборону на їх вічуження.

Забезпечення позову покликано вжити негайних заходів направлених на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Дослідивши матеріали справи та надану позивачем заяву, суд вважає, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбаченихст. 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2ст. 149 ЦПК України.

Ознайомившись з заявою про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає. Так, з договору позики грошей від 28 січня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходьком О.В. вбачається, що ОСОБА_3 надав згоду на укладення зазначеного договору ОСОБА_2 , проте з нього не вбачається обов`язок ОСОБА_3 на забезпечення виконання вказаного договору та/або обов`язок нести відповідальність за його не виконання.

Як зазначає заявник та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.07.2023 року №339578755 за ОСОБА_2 не зареєстровано рухоме та/або нерухоме майно. Також зазначає, що ОСОБА_3 є власником автомобіля марки MAN TGX 18.440, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 жовтого кольору, 2008 року випуску з державними номерними знаками НОМЕР_2 та напівпречепа марки UNITED TRAILERS 804277, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , з номерним знаком НОМЕР_4 , 2004 року випуску. На думку заявника вказані транспортні засоби фактично є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Враховуючи, що ОСОБА_3 є солідарним відповідачем по справі про стягнення боргу за договорм позики, на вказане майно, з метою забезпечення позову, потрібно накласти арешт шляхом заборони його відчуження.

Проте суд з такими твердженнями заявника не може погодитись, оскільки заявником не надано доказів в обґрунтування перебування вказаних осіб у шлюбі, та набуття вказаного майно під час шлюбу та/або за спільні кошти, а тому статус майна на яке заявник просить накласти арешт, як спільного сумісного майна подружжя нічим не підтверджено.

Враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, майно на яке просить заявник накласти арешт належить ОСОБА_3 , який не є стороною договору позики грошей, за яким позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом накладення на нього арешт, слід відмовити.

Крім того, розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що заявником не обґрунтовано у чому полягають об`єктивні ризики можливих недобросовісних дій із боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до положень ч. 11 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Я.М.Подоляк