У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року справа № 542/1262/23

провадження № 2-п/542/2/23

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Ваніної Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нові Санжари заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

23 листопада 2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла вказана заява ОСОБА_1 .

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що 10 листопада 2023 року, зайшовши в застосунок Дія, він дізнався про заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі № 542/1262/23, яким було задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитнм договором № 630876635 у розмірі 35796,27 грн. Зазначив, що 13.11.2023 ознайомився з матеріалами справи № 542/1262/23. Вказав, що йому не було відомо про розгляд вказаної справи, ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву, судові повістки він не отримував та був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву, заперечення щодо суми заборгованості. Зазначив, що дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає в кімнаті гуртожитку УТОГ № 78 за адресою АДРЕСА_2 . Вказав, що не погоджується із заочним рішенням, зокрема йому не зрозумілий розрахунок заборгованості. Повідомив, що 14.03.2023 ним була підписана оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, водночас йому не зрозуміло на підставі якого пунтку угоди та за якою ставкою йому було нараховано заборгованість, тому вважає, що вони нараховані безпідставно. Також зазначив, що у паспорті споживчого кредиту вказано приклад сум кредиту 8000,00 грн. Крім цього, вважає, що посилання позивача щодо ознайомлення з умовами договору на електронній сторінці сайту не є належним доказом про обізнаність відповідача з додатковими істотними умовами. Просив скасувати заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ваніна Ю.А. заяву підтримали та просили її задовольнити. Пояснення надали аналогічні, викладеним у заяві.

Представник позивача в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

За правилами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема, обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник (ст. 285 ЦПК України).

Положеннями ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

А відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні положення викладено також і в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2.

З наведеного слідує, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

При цьому, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до суду, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути достатньою підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть слугувати підставою для ухвалення рішення, протилежного заочному рішенню повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити, що судові засідання у справі призначались неодноразово: 27.09.2023, 17.10.2023, 08.11.2023.

На жодне з призначених судових засідань відповідач ОСОБА_1 не з`явився.

При цьому, судом вживалися заходи щодо належного його сповіщення про день та час розгляду справи.

Так, відповідно до інформації, отриманої судом у порядку ст. 187 ЦПК України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою йому було направлено судові виклики на 27.09.2023, 17.10.2023 та 08.11.2023 (судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення), водночас вони не були вручені відповідачу та повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім цього, за правилами частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 також повідомлявся про розгляд справи шляхом поміщення на офіційній сторінці суду на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення судового засідання (з посиланням на веб-адресу ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.09.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

При цьому, відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наведеного слідує, що про день та час розгляду справи 08.11.2023 (судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення) відповідач був повідомлений належним чином- за правилами пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення відповідач підтвердив факт реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Також надав до суду докази поважності причин неотримання ним судових викликів на всі призначені судом дати судових засідань, зокрема відповідно до договору найму (оренди) житлового приміщення у гуртожитку УТОГ № 26 від 01.07.2023, ОСОБА_1 винаймає кімнату в гуртожитку УТОГ № 78 за адресою: АДРЕСА_2 . А згідно з наданими платіжними інструкціями сплачує плату за користуванням житлом, відповідно до умов вказаного договору.

Таким чином, оскільки відповідач фактично не проживав за місцем своєї реєстрації, він не міг отримувати поштову кореспонденцію, яка надсилалась. З огляду на це суд вважає, що причина неотримання ним судових викликів є поважною.

Водночас, у поданій заяві заявником не наведено та до заяви не додано доказів, які можуть бути підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, які мають істотне значення для вирішення справи.

Посилання відповідача, що йому не зрозумілий розрахунок заборгованості не може слугувати підставою для перегляду заочного рішення, виключний перелік яких визначений ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Крім того, відповідач повідомив, що доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданої позивачем він не має.

При цьому, додані до заяви про перегляд заочного рішення документи маються у матеріалах справи та їм було надано оцінку під час ухвалення рішення.

Отже відповідачем не надано та не зазначено про наявність істотних доказів, яким не була надана оцінка судом та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, у даній ситуації суд виходить з того, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин, як окремо кожної так і у їх сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року, Європейський суд з прав людини одним з основоположних аспектів верховенства права проголошує принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону спору про громадянські права та обов`язки цивільного характеру. Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України». Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами (пункт 46 рішення у справі «Рябих проти Росії»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII), зокрема, зазначено, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, з підстав, наведених у заяві про його перегляд буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Водночас, у контексті оцінки доводів учасників справи суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів, суд вважає, що ключові доводи, аргументи та докази у справі отримали достатню оцінку.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 280-289 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.11.2023 - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М. І.

Повний текст ухвали виготовлено 29 грудня 2023 року.