Провадження №: 2/755/5074/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ІНФУЗІЯ» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з даною позовною заявою.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне наведений позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, на підставі наступного.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Так, за приписами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

Так, вбачається, що у своїй позовній заяві позивач заявляє вимоги про стягнення на свою користь з відповідача невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів її виплати, що всього складає 627122,13 грн.

Однак, як встановлено судом, при перевірці матеріалів позовної заяви, в порушення вищенаведених положень закону, позивач на підтвердження викладених обставин позову, на яких ґрунтуються його позовні вимоги щодо компенсації йому втрати частини заробітної плати через затримку її виплати - не надає суду відповідного розрахунку таких сум за кожний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках, із зазначенням суми такої компенсації. Відповідно до позовної заяви, позивач зазначає лише кінцеву суму, яку на його думку, необхідно стягнути з відповідача на свою користь, без обґрунтованого на те розрахунку.

Крім того, як вбачається, пред`являючи вимоги даного позову, у його змісті позивач посилається на розміри заробітної плати, що були встановлені йому за місяць роботи (6000 грн., 6500 грн., 6700 грн.).

Проте, всупереч наведених норм цивільно-процесуального закону, на підтвердження зазначених обставин, позивачем не надано до суду відповідні документально підтверджені докази, які б свідчили про встановлений роботодавцем фіксований розмір заробітної плати позивача помісячно. Слід зауважити, що надана копія наказу (розпорядження) №0401/к1 від 01 квітня 2016 року про прийняття позивача на роботу - містить інформацію лише про розмір його окладу (тарифну ставку) у сумі 5000,00 грн., а не в тих розмірах, який позивач вказує у своїй позовній заяві.

В той же час, позивач в обґрунтування своїх вимог, не надає суду доказів щодо розміру заборгованості по нарахованій, але не виплаченій йому заробітній платі відповідачем (відповідна довідка тощо).

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, серед іншого, позови що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, відповідно до позовної заяви, позивачка звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою, яка виникає з трудових правовідносин, за місцем своєї реєстрації, однак, в той же час, матеріали позову не містять жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач дійсно зареєстрований на території Дніпровського району м. Києва, за вказаною у позовній заяві адресою, що в свою чергу не надає можливості суду визначити підсудність даної справи та відкрити провадження, так як відповідач у справі територіально не перебуває у Дніпровському районі м. Києва.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ІНФУЗІЯ» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Слободянюк