Справа № 604/951/23
Провадження № 2-о/604/42/23
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту здійснення самостійного виховання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Драус О.О., яка здійснює представництво інтересів на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги №1055993 від 18 липня 2023 року, звернулася до суду, в порядку окремого провадження, із заявою про встановлення факту здійснення самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Приписами ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви (заяви у справах окремого провадження) без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення вказаного факту необхідно ОСОБА_1 для того, щоб, серед іншого, підтвердити статус особи, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто для отримання відстрочки від призову під час мобілізації, оскільки у випадку призову заявника, його син залишиться без догляду батька.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що шлюб між ним та матір`ю їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 , розірвано рішенням суду від 25 січня 2021 року. При цьому, на даний час, мати дитини, ОСОБА_2 , перебуває закордоном та участі у вихованні дитини не бере.

Вивчивши обґрунтування заяви, слід зазначити, що окреме провадження - це провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту, навіть за відсутності заперечень таких осіб.

У даній справі встановлення факту самостійного виховання заявником дитини до 18 років потребує встановлення факту проживання заявника із сином однією сім`єю, та перебування сина на утриманні заявника, яке пов`язане з існуванням спору про право, яке має вирішуватись в порядку позовного провадження щодо визначення місця проживання дитини з урахуванням приписів ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України з обов`язковим наданням письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.

Крім того, варто відзначити, що заявником не додано до заяви будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний факт заперечується та/або не визнається іншими особами.

Більш того, суд звертає увагу заявника на те, що документами, що підтверджують самостійне виховання дитини згідно з приписами Сімейного кодексу України можуть бути: рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав; або свідоцтво про смерть матері дитини; або рішення суду про відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав; або рішення суду про визнання матері безвісти відсутньою; або рішення суду про оголошення матері померлою.

Враховуючи наведені обставини, норми сімейного законодавства, та те, що заявником не було залучено до участі у справі Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, як і не було відповідного звернення до цього органу, який передує зверненню до суду у відповідності вимог ЦПК України, а також відсутні відомості про визнання права заявника на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстави, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що свідчить про наявність спору про суб`єктивне матеріальне право та відповідно виключає можливість розгляду справи в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити, в зв`язку з тим, що із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право.

Суд також звертає увагу заявника на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 186, 260, 315, 353-355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту здійснення самостійного виховання дитини.

Ухвала набирає законної сили в момент підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя Г.Б. Сидорак