Провадження №2/756/1614/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ НАСК «Оранта») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом.

В обгрунтування позову зазначено, що 23.02.2021 на ділянці проїзної частини дороги Гостомельського шосе (2700 м. від КП «Пуща Водиця», що по вул. Міська в м. Києві) відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW 320», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження та водію автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021.

Станом на час ДТП транспортний засіб «BMW 320», номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АР8706814), укладеним між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_1

27.04.2022 ПАТ НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , у сумі 85 346,67 грн.

Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у ПАТ НАСК «Оранта» виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 .

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму завданої шкоди у розмірі 85 346,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою від 02.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.

01.05.2023 відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Зазначив, що з наданого позивачем платіжного доручення № 19068 від 27.04.2022 вбачається, що страхове відшкодування перераховано ОСОБА_4 , яка діяла за довіреністю від ОСОБА_5 , разом з тим, доказів того, що ОСОБА_5 є власником автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , а отже, особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, матеріали справи не містять. На думку відповідача, заява про виплату страхового відшкодування подана з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вона не містить необхідних відомостей та долучених до неї документів. Відповідач також не погоджується з результатами наданого позивачем Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021, оскільки ним визначено розмір матеріального збитку, однак вартість відновлювального ремонту не досліджувалася, а тому вважати транспортний засіб «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , фізично знищеним неможливо. Оцінка шкоди проводилась без його участі, а вказаний документ не містить підтвердження, що дослідження проведено уповноваженою на те особою, а також додатків, які є невід`ємною його частиною.

10.05.2023 представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що страхове відшкодування було виплачено ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності, виданої ОСОБА_5 , яка була власником автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди. Крім того вказала, що, оскільки відповідач по справі не є потерпілою особою, то на позивача не покладено обов`язку щодо узгодження з останнім розміру страхового відшкодування. При цьому, діючим законодавством передбачено, що, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021 проведено ТОВ «Гарант-Асістанс», яке є суб`єктом оціночної діяльності, оцінювач ОСОБА_6 . Предметом даного позову не є визнання незаконним акту огляду автомобіля, звіту за результатами дослідження, розрахунку страхового відшкодування, оскільки дані позадоговірні відносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не полісом страхування.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку до наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021 у справі № 756/8166/21 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається з вказаного вироку, 23.02.2021, близько 18 год. 26 хв., ОСОБА_1 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння (1,33 г/л (проміле)) технічно справним автомобілем «BMW 320», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з сторони смт. Гостомель в напрямку м. Києва, порушив пункти 10.1, 11.3 та горизонтальну дорожню розмітку 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України), а саме змінив напрямок свого руху, не переконавшись перед цим, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, перетнувши при цьому горизонтальну дорожню розмітку 1.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України водієм ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, з урахуванням засад інституту доказування у цивільному судочинстві, зокрема положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021, який набрав законної сили, відповідно до якого відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді є доведеною.

Так, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.02.2021, був пошкоджений автомобіль «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , який на момент ДТП належав ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «BMW 320», номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АР8706814), укладеним між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 , що підтверджується роздруківкою з інформацією з веб-сторінки https://policy-web.mtsbu.ua.

14.05.2021 представник власника автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності від 03.11.2011, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., та зареєстрованої в реєстрі за № 8087, звернулася до ПАТ НАСК «Оранта» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021, проведеного ТОВ «Гарант-Асістанс», вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , складає 89 940,00 грн., який дорівнює ринковій вартості вказаного КТЗ; вартість металобрухту автомобіля становить 4593,33 грн.; встановлений факт неможливості відновлення КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

На підставі вказаного дослідження ПАТ НАСК «Оранта» здійснено розрахунок страхового відшкодування від 23.04.2022 та погоджено його розмір у сумі 85 346,67 грн. (страховий акт № ОЦВ-21-32-47193/1 від 26.04.2022).

Вказана сума перерахована ПАТ НАСК «Оранта» представнику власника майна ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , що підтверджується платіжним дорученням № 19068 від 27.04.2022.

Таким чином, ПАТ НАСК «Оранта» виконало покладений на нього Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія забезпеченого транспортного засобу, який керував транспортним засобом у стані алкогольного.

У зв`язку з тим, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021, відповідно до вимог діючого законодавства страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, чим і скористався позивач.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.п а) 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами цивільного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 на його користь суми завданої шкоди у розмірі 85 346,67 грн., яка є різницею між ринковою вартістю автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , станом на час ДТП та вартістю металобрухту автомобіля після ДТП.

Щодо особи, на користь якої виплачено страхове відшкодування, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 19.02.2005, транспортний засіб «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у власності ОСОБА_5 , яка довіреністю від 03.11.2011, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., зареєстрованою в реєстрі за № 8087, уповноважила ОСОБА_4 представляти її у тому числі в страхових компаніях при вчиненні правочинів щодо користування та розпорядження від її імені та в її інтересах належним її транспортним засобом «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 .

На підставі вказаної довіреності ОСОБА_4 звернулася до ПАТ НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування та на рахунок останньої було перераховано страхове відшкодування у сумі 85 346,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19068 від 27.04.2022. Отже, доводи відповідача та його представника про неправомірність перерахування позивачем суми страхового відшкодування на користь ОСОБА_4 суд вважає неспроможними.

Щодо доводів відповідача та його представника, що Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021 не може бути належним доказом підтвердження вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , оскільки дослідження проведено не уповноваженою на те особою та без участі відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Приписами ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлено імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена також на підставі рахунку СТО, акту виконаних робіт чи автотоварознавчого дослідження, як у даному випадку.

За приписами ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як убачається з протоколу (акту) огляду транспортного засобу, наявному у матеріалах справи, 19.05.2021 представником ПАТ "НАСК "Оранта" - аварійним комісаром Кучеренком К.П. у присутності довіреної особи власника пошкодженого КТЗ ОСОБА_4 було оглянуто автомобіль «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , та зафіксовано наявні пошкодження.

Саме на підставі вказаного акту огляду ТОВ "Гарант-АСІСТАНС" проведено автотоварознавче дослідження та визначено суму матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , що відповідає вимогам ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що огляд пошкодженого колісного транспортного засобу «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , проводився без його участі, оскільки законодавством не встановлено обов`язкової участі власника пошкодженого автомобіля та особи, винної у ДТП, у проведенні експертом (оцінювачем) огляду пошкодженого колісного транспортного засобу.

Так, відповідно до п. 5.2 Розділу V «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, у разі такої потреби.

Тобто, вказана норма не містить імперативного припису щодо обов`язкової участі вищезазначених осіб, зокрема, особи, винної у ДТП, у той же час, відповідач не навів об`єктивного підтвердження того, що його відсутність під час огляду пошкодженого під час ДТП автомобіля призвела до неправомірності вищевказаних розрахунків завданої шкоди. Наведені посилання носять характер припущень, що не можуть бути оцінені та враховані судом.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові № 643/10751/16-ц від 23.11.2020 року.

У той же час, відповідач не оскаржував у судовому порядку рішення страховика про здійснення страхового відшкодування, а рішення ПАТ «НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування у розмірі 85 346,67 грн. не є предметом розгляду у цій справі, оскільки підставою заявлених позовних вимог у справі що переглядається є стягнення суми вже виплаченого страхового відшкодування (регрес).

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 29 липня 2021 у справі № 522/21519/18, а також 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц (провадження № 61-4463св18), від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц (провадження № 61-34581св18), від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц (провадження № 61-691св21).

Таким чином, наявне у матеріалах справи Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021 виконане з дотриманням вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 та є належним доказом підтвердження вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 .

При цьому суд враховує, також, що відповідачем розмір збитків, визначений у вказаному Дослідженні, на підставі якого позивачем складено страховий акт, розраховано та виплачено суму страхового відшкодування жодними доказами не спростовано, клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення розміру завданих збитків власнику транспортного засобу «Chevrolet Аveo», номерний знак НОМЕР_2 , під час судового розгляду відповідачем не заявлено.

Інші доводи відповідача, які наведені у відзиві, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 85346 (вісімдесят п`ять тисяч триста сорок шість) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта»», код ЄДРПОУ - 00034186; місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О.Тиха