Провадження № 2/761/2987/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря Ілюхіної О.М.,

від позивача: представник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Наш Дім», про відшкодування завданих збитків,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Позивач просить суд стягнути з ОК «НАШ ДІМ» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 700000,00 грн., як відшкодування завданих збитків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2022 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2015 року між ОСОБА_2 (надалі - позивач) та ТОВ «КАПІТЕЛЬ БУД» було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири (надалі - попередній договір). У той же день 26.11.2015 року було укладено також Договір про забезпечення виконання зобов`язань № М/14/221 від 26.11.2015р. Відповідно до договору сторони зобов`язувались в строки укласти Договір купівлі-продажу квартири, ТОВ «КАПІТЕЛЬ БУД» зобов`язувалось передати квартиру яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1 , а позивачка, як покупець, зобов`язувалась прийняти у власність (купити) квартиру та належним чином оплатити її вартість в обсязі. Попереднім договором було встановлено, що плановий строк введення в експлуатацію будинку - III квартал 2016 року. На виконання Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов`язань позивачем було сплачено TOB «КАПІТЕЛЬ БУД» грошові кошти у сумі 250000,11 грн., що у повному обсязі відповідало розміру вартості Об`єкта (квартири). 17.09.2019 року між позивачем та TOB «КАПІТЕЛЬ БУД» було укладено Договір про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2015р. та Угоду про розірвання Договору про забезпечення виконання зобов`язань № М/14/221 від 26.11.2015р. У той же день 17.09.2019 року, між позивачем та ОК «НАШ ДІМ» було укладено Договір про пайову участь у будівництві № М/13/217 (надалі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язалась здійснити вступний та пайовий внесок до Кооперативу, а Кооператив зобов`язався забезпечити набуття нею права власності на об`єкт нерухомості в порядку та на умовах, визначених Договором. ОК «НАШ ДІМ» до цього часу не виконано всі свої зобов`язання відносно позивача. Натомість ОК «НАШ ДІМ» надіслало позивачу проекти угоди про розірвання Договору про пайову участь у будівництві № М/13/217 від 17.09.2019р. та заяви про передачу ОК «НАШ ДІМ» пайового внеску, де сума запропонованої ОК «НАШ ДІМ» компенсації внесених позивачем грошових коштів як пайового внеску була зазначена у розмірі 500000,00 грн. Заявлена ОК «НАШ ДІМ» до компенсації належного позивачу пайового внеску сума грошових коштів не відповідає ринковій вартості недобудованої квартири, вартість якої при існуючому стану квартири та з урахуванням не введення житлового будинку в експлуатацію становить на даний час як мінімум 700000,00 грн. Оскільки добровільно компенсувати позивачу вартість пайового внеску індексовану відповідно до його ринкової вартості на даний час відповідач відмовляється, позивач звернулась до суду з позовною заявою про відшкодування завданих їй діями ОК «НАШ ДІМ» збитків.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

В судовому засіданні, яке відбулось 10.07.2023 року, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

В судове засідання, яке відбулось 10.07.2023 року, відповідач не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 26.11.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «КАПІТЕЛЬ БУД» було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири.

26.11.2015 року було укладено Договір про забезпечення виконання зобов`язань № М/14/221 від 26.11.2015р.

Відповідно до п .1.1. Попереднього договору, сторони зобов`язувались в строки, встановлені п. 1.4.1. Попереднього договору, укласти Договір купівлі-продажу квартири (Основний договір), відповідно до якого TOB «КАПІТЕЛЬ БУД», як Продавець, зобов`язувалось передати у власність (продати) окрему квартиру, характеристики якої вказані в п. 1.4. розділу 1 Попереднього договору, яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 , як Покупець, зобов`язувалась прийняти у власність (купити) квартиру та належним чином оплатити її вартість в обсязі згідно з розділом 2 Попереднього договору.

Пунктом 1.4. Попереднього договору було встановлено, що плановий строк введення в експлуатацію будинку - III квартал 2016 року.

Пунктом 1.4.1. Попереднього договору передбачено, що сторони зобов`язались укласти Основний договір протягом IV кварталу 2016 року, але в не раніше отримання TOB «КАПІТЕЛЬ БУД» правовстановлюючих документів на квартиру та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення Основного договору, та з урахуванням п. 5.2. розділу 5 Попереднього договору. Сторони встановили, що Основний договір укладається протягом 30 календарних днів з моменту отримання позивачкою відповідного повідомлення від TOB «КАПІТЕЛЬ БУД», яка надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який Сторони оберуть за взаємним погодженням.

Відповідно до п. 1.4.2. Попереднього договору було визначено характеристику квартири: поверх -14, номер квартири - 221, кількість кімнат -1, загальна площа (квадратних метрів) -21,10.

Відповідно до п. 2.1. Попереднього договору, розрахунки по Основному договору здійснюються у валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок TOB «КАПІТЕЛЬ БУД».

Вартість одного квадратного метра майбутньої квартири була відповідно до п. 2.3.2 Попереднього договору визначена Сторонами у розмірі 12213,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2035,50 грн.

Квартира відповідно до п. 3.1. Попереднього договору мала бути передана ОСОБА_2 у наступному стані: встановлені металеві вхідні двері, встановлені 2-х камерні енергозберігаючі вікна, підготовлена під чистову обробку підлога (крім підлоги у ванних кімнатах та санітарних вузлах), розведена система опалення з встановленням радіаторів опалення згідно проекту, система водопостачання підведена до лічильників обліку, система електропостачання підведена до лічильників обліку, система каналізації підведена до місця вводу в квартиру, встановлені лічильники гарячої, холодної води та електроенергії.

Відповідно до п. 3.2. Попереднього договору, фактична передача об`єкта від TOB «КАПІТЕЛЬ БУД» до ОСОБА_2 оформлюється та підтверджується Актом приймання - передачі Об`єкта. Такий Акт підписується Сторонами одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням Основного договору.

Відповідно до п. 3.4. Попереднього договору, з моменту оформлення та підписання Сторонами Акту приймання - передачі Об`єкта всі витрати, що пов`язані з утриманням Об`єкту, ОСОБА_2 несе за рахунок власних коштів.

Відповідно до п. 4.2.1 Попереднього договору TOB «КАПІТЕЛЬ БУД» зобов`язалось належним чином виконати свої зобов`язання за Попереднім договором, прийняти грошові кошти від позивачки (п. 4.2.2.) та передати у її власність Об`єкт, характеристики якого визначені в пп. 1.4.2 п. 1.4. розділу 1 Попереднього договору в момент укладення та нотаріального посвідчення Основного договору.

На виконання Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 було сплачено TOB «КАПІТЕЛЬ БУД» грошові кошти у сумі 250000,11 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 41666,69 грн., що у повному обсязі відповідало розміру вартості Об`єкта (квартири).

Разом з цим, у передбачений п. 1.2. та п. 1.4.1 Попереднього договору строк - III - IV квартал 2016 року будівництво будинку АДРЕСА_1 не було завершено та будинок не було введено в експлуатацію.

Відповідно до п. 6.1. Попереднього договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Попереднім договором, винна сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється (відмовляється) від укладення та нотаріального посвідчення Основного договору, зобов`язана відшкодувати іншій Стороні завдані цим фактичні збитки протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту, у який мав бути укладений Основний договір.

17.09.2019 року між ОСОБА_2 та TOB «КАПІТЕЛЬ БУД» було укладено Договір про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2015р. та Угоду про розірвання Договору про забезпечення виконання зобов`язань № М/14/221 від 26.11.2015р.

Відповідно до умов зазначеного договору та угоди Сторони дійшли згоди розірвати Попередній договір купівлі-продажу квартири від 26.11.2015р. та Договір про забезпечення виконання зобов`язань № М/14/221 від 26.11.2015р., зарахувати сплачені ОСОБА_2 грошові кошти при укладенні нового договору про пайову участь у будівництві будинку з Обслуговуючим кооперативом «НАШ ДІМ».

17.09.2019 року між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «НАШ ДІМ» було укладено Договір про пайову участь у будівництві №М/13/217 (надалі - Договір), відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язалась здійснити вступний та пайовий внесок до Кооперативу, а Кооператив зобов`язався забезпечити набуття ОСОБА_2 права власності на об`єкт нерухомості в порядку та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.3 Договору, за мною як Асоційованим членом Кооперативу було закріплено пай у пайовому фонді Кооперативу, визначений згідно із Реєстром паїв Кооперативу ідентифікаційним кодом 17/09/19/13/217.

Пунктом 2.2 Договору Сторонами було встановлено наступні параметри Об`єкта нерухомості: АДРЕСА_1 , № квартири АДРЕСА_2 (згідно технічного паспорту), поверх 13, кількість кімнат 1, площа загальна 23,60 кв.м. (згідно обмірів БТІ).

Відповідно до п.2.3 Договору, Об`єкт нерухомості передається ОСОБА_2 у наступному стані: встановлені металеві вхідні двері, металопластикові 2-х камерні вікна, підготовлена під чистову обробку підлога (крім підлоги у ванних кімнатах та санітарних вузлах), розведена система опалення з встановленням радіаторів опалення згідно проекту, система водопостачання підведена до лічильників обліку, система електропостачання підведена до лічильників обліку, система каналізації підведена до місця вводу на Об`єкт, встановлені лічильники гарячої, холодної води та електроенергії.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що планово-орієнтовний термін введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію - 1 квартал 2020 року.

Відповідно до п. 3.3 Договору, Кооператив має право в односторонньому порядку змінити термін закінчення будівництва Об`єкту, але не більше ніж на 6 (шість) місяців, при цьому Кооператив зобов`язаний направити Асоційованому члену повідомлення про зміну терміну закінчення будівництва Об`єкту та введення його в експлуатацію протягом одного місяця з моменту прийняття рішення.

Повна вартість Об`єкта нерухомості (п.4.5.3.) була встановлена Сторонами у сумі 288226,80 грн., з яких вступний внесок 5% повної вартості Об`єкта нерухомості становить 14411,34 грн. (п 4.5.1), пайовий внесок 95% повної вартості Об`єкта нерухомості становить 271815,46 грн.

Сплачені ОСОБА_2 на користь ТОВ «КАПІТЕЛЬ БУД» грошові кошти у розмірі 250000,11 грн. сплачені відповідно до Договору про забезпечення виконання зобов`язань № М/14/221 від 26.11.2015р. були зараховані як оплата вартості 20,47 кв.м., а 38226,69 грн. ОСОБА_2 мала сплатити на рахунок ОК «НАШ ДІМ» двома платежами до 30 жовтня 2019 року.

Зазначені платежі ОСОБА_2 було здійснено у повному обсязі та на підтвердження сплати всієї зазначеної у Договорі суми в розмірі 288226,80 грн. ОК «НАШ ДІМ» видало ОСОБА_2 30 жовтня 2019 року Свідоцтво № М/13/217 про сплату персоніфікованого паю по квартирі АДРЕСА_2 у першій секції на 13 поверсі, загальною площею 23.60 кв.м.

Судом встановлено, що незважаючи на виконання ОСОБА_2 всіх взятих на себе обов`язків відповідно до Договору, ОК «НАШ ДІМ» на теперішній час не виконало всі свої зобов`язання відносно ОСОБА_2 , а саме:

-в порушення вимог п. 1.3. Договору не надано витяг з реєстру паїв в термін до 31 січня 2020 року;

-в порушення вимог п. 2.3 Договору об`єкт нерухомості не приведено у відповідний зазначеним умовам стан з проведенням всіх необхідних будівельних робіт;

-в порушення вимог п. 6.1.3. Договору ОК «НАЦІ ДІМ» до цього часу не надано на підписання Акт прийому - передачі Об`єкта нерухомості;

в порушення п. 3.3. Договору ОК «НАШ ДІМ» не дотримано строки введення Об`єкту капітального будівництва (житлового будинку) в експлуатацію, час прострочення становить більше 2 (двох) років.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина перша статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від виконання і вимагати відшкодування збитків.

Положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

У відповідності до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями Цивільного Кодексу України прямо не передбачають такий правовий наслідок невиконання попереднього договору, як відшкодування збитків у спосіб визнання права власності на річ, що мала бути придбана в майбутньому за договором купівлі-продажу. За таких обставин інша сторона попереднього договору може претендувати лише на відшкодування збитків відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду від 02.09.2015 у справі № 6-226цс14).

Також, аналіз положень статей 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (матеріальна, моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у статті 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди.

Умовами застосування вказаної норми є завдання шкоди (майнової) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю та вина заподіювача.

За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди.

Положеннями статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що враховуючи те, що позивач не просить розірвати договір про пайову участь у будівництві №М/13/217 від 17.09.2019 року, то такий спосіб захисту, як відшкодування збитків шляхом компенсації пайового внеску у розмірі ринковій вартості недобудованої квартири, не передбачена укладеним між сторонами договором та чинним законодавством України, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Наш Дім», про відшкодування завданих збитків - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 20 липня 2023 року.

Суддя: