печерський районний суд міста києва
29 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Ільєвої Т.Г.,
при секретарі - Ємець Д.О.
У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейкхолдери прилеглих територій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Київська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович про визнання правочинів недійсними та про скасування рішень про державну реєстрацію права власності.
Земельна ділянка знаходиться у користуванні позивача згідно з рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № 410 від 13.03.1956.
Позивач також є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на зазначеній вище земельній ділянці, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У червні 2021 р. позивачу стало відомо, що громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на думку позивача, використовуючи підроблені матеріали технічної інвентаризації, незаконно зареєстрували за собою право власності на об`єкти нерухомого майна, яких насправді фактично не існує.
Так, позивач, вважає, що дії відповідачів порушують її права та охоронювані інтереси, а рішення про державну реєстрацію за відповідачами права власності на об`єкти нерухомого майна, не відповідають вимогам законодавства і тому є такими, що підлягають скасуванню. Водночас, правовстановлюючі документи відповідачів, використані ними як підстава для реєстрації їх права власності, є недійсними.
Державна реєстрація права власності відповідачів на вказану вище нерухомість була проведена лише на підставі технічних паспортів б/н від 19.04.2021 та довідок про технічні показники об`єкта нерухомого майна та підтвердження адреси № 969-7 від 19.04.2021 та №964-7 від 19.04.2021, начебто виготовлених (виданих) Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 . Жодних інших документів, що підтверджують їх право власності на вказані вище домоволодіння та підстави набуття такого права власності відповідачами не надано.
Натомість, у нечисленних та вочевидь, на думку позивача, фіктивних документах, наданих відповідачами зазначено, що належні ним домоволодіння побудовані господарським способом в період 1990-1991 років. Також важливо, що з технічних паспортів, наданих відповідачами безперечно вбачається, що неіснуюча нерухомість відображена як така, що розміщена на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні позивача. Про це свідчить те, що неіснуючі насправді поштові адреси спірної нерухомості навмисно та свідомо зазначені відповідачами поруч із поштовою адресою будинку та земельної ділянки, що належать позивачу. До того ж, конфігурація та зовнішні межі земельних ділянок, на яких нібито розміщена спірна нерухомість відповідачів відтворюють конфігурацію та зовнішні межі земельної ділянки, що знаходиться у користування позивача.
16.07.2021 відділом дізнання Печерського УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінального провадження проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний протокол огляду місця події. В ході огляду встановлено та документально підтверджено, що за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , розташований металевий паркан чорного кольору висотою приблизно 2-2,5 метри. На паркані міститься адресна табличка білого кольору з підписом: " АДРЕСА_1 ". На ділянці розташовані: дерев`яна споруда типу "туалет", споруда з матеріалу схожого на глину та інші споруди, що не є житловими, одноповерховий житловий будинок, на якому розташована адресна табличка з написом: " АДРЕСА_1 " та житловий будинок з адресною табличкою: " АДРЕСА_1 ". Інших споруд на зазначеній ділянці не виявлено.
Наказом Міністерства юстиції України № 3117/5 від 03.09.2021, на підставі Висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 07.06.2021, вказані вище рішення приватного нотаріуса Єгорової М.Є. про держану реєстрацію за відповідачами права власності на спірну нерухомість скасовані, у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.
Виходячи з Висновку Центральної колегії Мінюсту, всупереч нормам Закону про державну реєстрацію, п. 31 та п. 42 Порядку № 1127, державна реєстрація права власності відповідачів на спірну нерухомість проведена без документів, що підтверджують присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна та без встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт. Відповідачами не надані жодні документи, які б підтверджували фактичне існування неіснуючої нерухомості, у тому числі, виписки з погосподарської книги, документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку під об`єктом нерухомості.
За актом приймання-передачі додаткового вкладу до статутного капіталу від 10.06.2021, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. ( ОСОБА_2 передав, а Товариство прийняло додатковий вклад до статутного капіталу - нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею - 39,6 кв. м., житловою - 18,7 кв. м. із господарськими будівлями сараю літ. "Б", погребу літ. "В", сараю літ. "Г".
За актом приймання-передачі додаткового вкладу до статутного капіталу від 10.06.2021, посвідченого нотаріусом, ОСОБА_3 передав, а Товариство прийняло додатковий вклад до статутного капіталу - нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею - 25,7 кв. м., житловою - 14,3. кв.м., із господарською будівлею сараю літ. "Б".
Рішеннями про державну реєстрацію права власності № 42442578 та № 42442713 від 10.06.2021, прийнятими третьою особою, за Товариством зареєстровано право власності на нерухомість, якої як стверджує позивач немає.

Того ж дня, 10.06.2021, між Товариством та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений нотаріусом (третя особа) та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 3725 та проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно (рішення № 58683647 від 10.06.2021). Також, 10.06.2021 між Товариством та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений нотаріусом (третя особа) та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 3724 та проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно (рішення №58683583 від 10.06.2021).

На момент подачі позовної заяви, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, загальною площею 25,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 є власником житлового будинку, загальною площею 39,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, позивач вказує, що зміст та послідовність вищевказаних дій відповідачів свідчать про їх явний протиправний та протизаконний характер, спрямований на безпідставне заволодіння майном - земельною ділянкою, що перебуває у користуванні позивача.

Таким чином, вказані вище рішення про державну реєстрацію права власності відповідачів і товариства на неіснуючу нерухомість, а також відповідні юридичні акти (акти приймання-передачі вкладів до статутного капіталу Товариства, договори купівлі-продажу), які суто формально, без жодних реальних правових наслідків у вигляді фактичної передачі майна, укладені відповідачами із Товариством та використані ними як підстава для реєстрації права власності, підлягають скасуванню та визнанню недійсними.

З врахуванням зазначеного, позивач просить суд:

- Визнати недійсним акт приймання-передачі додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" від 10.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М., згідно якого ОСОБА_2 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" прийняло додатковий вклад до статутного капіталу - нерухоме майно оціночною вартістю 1 022 376,00 грн., а саме: житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_4 , загальною площею 39,60 кв. м., житловою площею 18,70 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

- Визнати недійсним акт приймання-передачі додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" (місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Котовського, 21, кв. 19, ідентифікаційний номер юридичної особи: 43583482) від 10.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М., згідно якого ОСОБА_3 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" прийняло додатковий вклад до статутного капіталу - нерухоме майно оціночною вартістю 663 512,00 грн, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 25,7 кв. м., житловою площею 14,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

- Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним №000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності: 42442578.

- Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності: 42442713.

- Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 від 10.06.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем за реєстраційним номером 3724.

- Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 10.06.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем за реєстраційним номером 3725.

- Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним №58683583 від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним №000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності 42443197.

- Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 58683647 від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності 42443259.

- Визнати відсутнім у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на безоплатне набуття у власність із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування земельної ділянки із кадастровим номером :82:189:0024 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у місті.

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір у розмірі 8 172,00 грн.

10.11.2021 ухвалою суду було забезпечено позов шляхом накладення арешту.

10.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

09.02.2021 представником Київської міської ради були подані пояснення, в яких зазначено, що Київська міська рада та її структурні підрозділи не здійснювали реєстраційних дій щодо спірного майна, та жодним чином Київською міською радою не порушено права позивача, керуючись положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженими постановою КМУ від 25.12.2015 просить суд розглянути спір у відповідності до вимоги чинного законодавства України.

25.07.2022 було виправлено описку в ухвалі про забезпечення позову.

25.07.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справи по суті.

28.11.2022 ухвалою суду було забезпечено позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, що має адресу: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, власник: ОСОБА_2 та на житловий будинок, що має адресу: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, власник: ОСОБА_3 .

Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності позивача, вимоги підтримав. Щодо заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням на сайті Печерського районного суду м. Києва інформації про час та місце розгляду справи.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням на сайті Печерського районного суду м. Києва інформації про час та місце розгляду справи.

Представник Київської міської ради в своїх поясненнях просила розглядати справу у свою відсутність.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановивши зазначені обставини, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт.

Згідно зі ст. 2 Закону про державну реєстрацію, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі ч. 4 ст. 18 Закону про держану реєстрацію державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Виходячи з припису ст. 22 Закону про державну реєстрацію документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, відповідно до ст. 27 Закону про державну реєстрацію державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації чи його дубліката.

Положеннями ст. 182 Цивільного кодексу України також передбачена обов`язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину.

В силу ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Аналогічну норму містить Земельний кодекс України (ч. 6 ст. 120).

Натомість, у п. 1.2. договорів купівлі-продажу, укладених між Товариством та відповідачами зазначено, що земельна ділянка на якій розміщена нерухомість, не була сформована, технічна документація не неї не виготовлялась, будь-які речові права на неї не реєструвались. Однак, як вказує позивач останнє не відповідає дійсності та реальному стану справ, адже як вказувалося вище відповідна земельна ділянка знаходиться у користуванні позивача.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Таким чином, визнання договору недійсним у зв`язку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний.

Також потрібно зазначити, що за нормою ч. 1 ст. 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Акти приймання-передачі додаткового вкладу до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю є правочином у розумінні цивільного законодавства, оскільки такий документ подається державному реєстратору речових прав для проведення реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна та не потребує подачу договору на вимогу якого акт укладався.

Отже, в розумінні Закону про державну реєстрацію акт приймання-передачі є двостороннім правочином, який своєю чергою підтверджує волевиявлення сторін, а також юридичні наслідки спрямовані на припинення й набуття права власності та підпадає під ознаки правочину, адже являє собою більш широке поняття, ніж, власне, фіксація виконання будь-якого правочину відповідним актом.

Тож, спірні акти приймання-передачі додаткових вкладів до статутного капіталу Товариства, договори купівлі-продажу нерухомості між Товариством та відповідачами, були укладені на підставі неіснуючих правовстановлюючих документів, особою (продавцем), яка не мала права відчужувати нерухоме майно, з порушенням норми ч.1 ст. 234, ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, а тому вказані юридичні акти суперечать вимогам закону, а саме нормам ст. ст. 203, 215, 234, 377, 655, 656, 658 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними.

На підставі ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до норм ст. 395 Цивільного кодексу України, речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Статтею 396 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

За нормою ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 11 Закону про державну реєстрацію державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону про державну реєстрацію відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідну правову позицію викладено у постановах КГС ВС: від 03.09.2020 у справі №914/1201/19 та від 20.08.2020 у справі N 916/2464/19.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Так, суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позивач з метою захисту своїх прав довела ті обставини на які посилається. Окрім цього, суд звертає увагу, що наказом Міністерства юстиції України № 3117/5 від 03.09.2021 рішень про первинну реєстрацію прав за відповідачами, прийняті нотаріусом скасовані, що свідчить про те, що документи вчиненні нотаріусом є не чинними, а тому вчинення будь-яких дій стосовно нерухомості яка належить позивачу, третіми особами свідчить про порушень прав останньої.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню, а іншого стороною відповідача не було спростовано доводи позивача.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про визнання недійсними правочинів стосовно нерухомості, то, як наслідок, підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Разом з цим, вимога позивача визнати відсутнім у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на безоплатне набуття у власність із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування земельної ділянки із кадастровим номером :82:189:0024 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у місті, не є обгрунтованою та на думку суду такою, яка виходить за межі розгляду, а тому не підлягає задоволенню.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України з пропорційно відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 172,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1,2,4, 15, 182,203, 215,234, 377,395, 655 Цивільного кодексу України, , ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 280, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейкхолдери прилеглих територій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Київська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович про визнання правочинів недійсними та про скасування рішень про державну реєстрацію права власності - задовольнити частково.

Визнати недійсним акт приймання-передачі додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" (місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Котовського, 21, кв. 19, ідентифікаційний номер юридичної особи: 43583482) від 10.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М., згідно якого ОСОБА_2 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" прийняло додатковий вклад до статутного капіталу - нерухоме майно оціночною вартістю 1 022 376,00 грн, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_4 , загальною площею 39,60 кв. м., житловою площею 18,70 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Визнати недійсним акт приймання-передачі додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" (місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Котовського, 21, кв. 19, ідентифікаційний номер юридичної особи: 43583482) від 10.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М., згідно якого ОСОБА_3 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" прийняло додатковий вклад до статутного капіталу - нерухоме майно оціночною вартістю 663 512,00 грн, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 25,7 кв. м., житловою площею 14,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним №000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності: 42442578.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності: 42442713.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 від 10.06.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем за реєстраційним номером 3724.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 10.06.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ" та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем за реєстраційним номером 3725.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним №58683583 від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним №000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності 42443197.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 58683647 від 10.06.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 000 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності 42443259.

Стягнути пропорційно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙКХОЛДЕРИ ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір у розмірі 8 172 (вісім тисяч сто сімдесят два) грн. 00 коп.

В іншій частині вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідачі:

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_6 РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП- НОМЕР_4 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стейкхолдери прилеглих територій", адреса: 04060, м. Київ, вул. Котовського, 21, кв. 19, код ЄДРПОУ - 43583482.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Київська міська рада, місцезнаходження: 01044, м. Київ вул. Хрещатик, 36, код: 22883141

тел.: , адреса електронної пошти:

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович, адреса: 02068, м. Київ, вул. Княжий Затон, 2/30, прим. 640, кім.1 3,, тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 29.06.2023.

Суддя Т.Г. Ільєва