Дата документу 19.07.2023
Справа № 334/751/23
Провадження № 2/334/1761/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

за участю: відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Огійченко Є.В.,

встановив:

представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 1 899,01 гривень.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка є споживачем послуг, які Концерн «МТМ» надає у квартиру АДРЕСА_1 . Позивачем за вказаною адресою за період з 01.06.2021 по 04.10.2021 були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 1 899,01 гривень. Відповідач за вказаний період нарахування за надані послуги неналежним чином виконувала свої зобов`язання, а тому сума заборгованості становить 1 899,01 гривень.

Відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив на позов, в якому вона позов не визнала та зазначила про те, що житлове приміщення по АДРЕСА_2 , об`єкт за яким стягується заборгованість, не приватизоване та отримувалось її батьками на підставі ордеру, копія якого втрачена. Фактично спірне приміщення отримувалось до її народження, а тому ордер не видавався на її ім`я. На сьогоднішній день знайти такий документ не має можливості, тому як не відома дата та ім`я його отримувача. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої батько надав нотаріально завірену заяву про відмову від батьківських прав на доньку та дав згоду на встановлення опіки над нею іншою особою. Розпорядженням № 968 р від 11.05.2006 встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_3 та призначено опікуном ОСОБА_4 , які проживали за адресою: АДРЕСА_3 . Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачка отримала статус дитини сироти, набула повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , а статус дитини-сироти з 28.06.2006 до 22.07.2018. З 2006 року та по сьогоднішній день продовжує проживати за вказаною адресою. За адресою: АДРЕСА_2 проживав її брат, що підтверджується його зверненням до суду у 2017 році (справа № 334/6887/17) з позовом про визнання її такою, що втратила права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . В позові вказав, що відповідачка ніколи не проживала за цією адресою. Справа не розглянута за відсутності позивача, однак підтверджує факт його проживання та зобов`язання по сплаті комунальних платежів (підстава звернення із позовом) та не проживання ОСОБА_1 . Таким чином, відповідачка не являється споживачем комунальних послуг, а тому в неї не виникає обов`язку щодо сплати комунальних платежів за період з 01.06.2021 по 04.10.2021 року.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що згідно інформаційних даних з КП «ЦУІТ» встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 з 16.02.2002 по 04.10.2021 була зареєстрована ОСОБА_1 , а тому являється користувачем на рівні зі споживачами усіма житлово-комунальними послугами та несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Концерн «Міські теплові мережі» просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 1 899,01 гривень, які утворились за період з 01.06.2021 по 04.10.2021, тобто на момент реєстрації відповідача за вказаною адресою. Контррозрахунок відповідачкою надано не було. Посилався на пункт 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, який передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). ОСОБА_1 не відноситься до жодної з категорії осіб, яким надано право на зменшення плати за комунальні послуги.

Ухвалою від 02.02.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням від 11.04.2023 позов задоволений, стягнута з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 1 899,01 гривень 01 копійка та судовий збір у сумі 2 684 гривні. Ухвалою від 11.05.2023 скасовано заочне рішення від 11.04.2023, призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Концерну «МТМ», будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві провила розглянути справу без її участі.

Відповідача ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов на обставини, якими він обґрунтований не визнали за обставин, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 02.02.2023, інформація про поточну реєстрацію місця проживання відповідачки ОСОБА_1 відсутня. Місце попередньої реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та розрахунку суми позову по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , споживачем послуг, які Концерн «Міські теплові мережі» надає за адресою: АДРЕСА_2 , є відповідач ОСОБА_1 . Заборгованість перед Концерном за наданими за вказаною адресою послугами за період з 01.06.2021 по 04.10.2021 склала 1 899,01 гривень.

Згідно з довідкою про зняття з реєстрації місця проживання особи від 04.10.2021 № 04-23/4-2368 ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із вибуттям за адресою: АДРЕСА_3 з 04 жовтня 2021 року.

Згідно з витягу з обліку-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування від 15.05.2021, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 має статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до розпорядження голови Ленінської районної адміністрації № 968р від 11.05.2006 встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_1 , якій призначено опікуна ОСОБА_4 .

Батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії НОМЕР_2 від 15.05.2001.

Факт смерті батьків відповідачки підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_3 від 26.02.2006 та № НОМЕР_4 від 30.06.2006.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 31.01.2019 по справі № 334/6887/17 позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без розгляду.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України від 02.06.2005 № 2633-ІV «Про теплопостачання» (далі Закон № 2633-ІV), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, та іншими нормативно-правовими актами України.

В розумінні Закону № 2633-ІV та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України від 02.06.2005 № 2633-ІV «Про теплопостачання» (далі Закон № 2633-ІV), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, та іншими нормативно-правовими актами України.

В розумінні Закону № 2633-ІV та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Приписами частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

У статті 1 Закону № 2189-VIII зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У статтях 19 та 25 Закону № 2633-ІV зазначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 20 Закону № 2633-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , за яким проводились нарахування.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Відповідно до пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач має право на зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Однак, після досягнення повноліття відповідачка не зверталася до позивача з заявою про тимчасову відсутність за місцем проживання (зареєстрованим), у зв`язку з чим позивачем і нараховувалась їй плата за комунальну послугу.

Враховуючи вказане, суд відхиляє аргументи відповідачки та її представника про те, що відповідачка фактично не проживала у спірній квартирі, а отже і не користувалась послугою.

Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи від 04.10.2021 № 04-23/4-2368 з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 відповідачка була знята 04.10.2021.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води нарахована за період з 01.06.2021 по 31.10.2021 в сумі 1 899,01 гривень.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі в сумі 1 583,50 гривні за період з 01.06.2021 по 03.10.2021, враховуючи те, що за період з 01.10.2021 до 03.10.2021 відповідачка спожила послугу на суму 33,91 гривні (350,41 гривень (нарахована заборгованість за місяць):31 день*3 дні).

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 238,07 гривень (2 684 гривні (судовий збір)*(1 583,50 гривні (задоволена частина позову)/100%:1 899,01 гривень (ціна позову)).

Керуючись статтями 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 1 583 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) гривні 50 копійок.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у сумі 2 238 (дві тисячі двісті тридцять вісім) гривень 07 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 24 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач Концерн «Міські теплові мережі», місцезнаходження: бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, ,

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: