РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

судді - Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сосницької К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що належить на праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з позовними вимогами про поділ майна подружжя, що належить на праві спільної сумісної власності, а саме, автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На обґрунтування позову зазначено, що у період з 11.08.2007 по 02.12.2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2021. Під час шлюбу було придбано автомобіль Daewoo Lanos 1498 (2004), реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 27.03.2014 за ОСОБА_2 , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.05.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 5-6)

Згідно інформації Головного сервісного центру МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області) від 07.12.2022 № 31/20-1980 від 17.11.2022 вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру МВС, автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 7)

Зі звіту про оцінку майна, наданого ТОВ "Оцінка24" ранкова вартість автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 113300,00 грн (а.с. 8)

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України та абзацом 1 частини другої статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Отже, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суд має застосувати положення частини четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зазначений висновок підтримано у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17, провадження № 61-5392св19, від 23 червня 2022 року у справі № 644/2842/17, провадження № 61-6879св20, від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц, провадження № 61-5956св22.

Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом автомобіль, що є предметом поділу між сторонами, набуто у шлюбі. Відтак, у сенсі положень статті 60 СК України транспортний засіб як майно є спільною сумісною власністю подружжя. Спірний автомобіль зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 згодна на присудження їй в порядку поділу майна подружжя грошової компенсації вартості частки спірного автомобіля.

Враховуючи, що ринкова вартість автомобіля Daewoo Lanos, 2004 року випуску, № шасі/кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 113300,00 грн, то на користь позивачки належить стягнути 1/2 частку вартості автомобіля, що становить 56650,00 грн, з одночасним припиненням їх права спільної сумісної власності на вказаний автомобіль.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 223, 247, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя, що належить на праві спільної сумісної власності. - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля Daewoo Lanos 1498 (2004), реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 27.03.2014 за ОСОБА_2 , визнавши право власності на автомобіль Daewoo Lanos 1498 (2004), реєстраційний номер НОМЕР_1 , за ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Daewoo Lanos 1498 (2004), реєстраційний номер НОМЕР_1 , у сумі 56650 (п`ятдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.07.2023.

Суддя: