ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/1280/20 Номер провадження 22-ц/814/1734/23Головуючий у 1-й інстанції Гуменний З.І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.,

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Донецькій області

на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 листопада 2021 року, прийнятого під головуванням судді Гуменного З.І. в м.Чугуєві, зі складанням повного тексту 09.11.2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що 07.11.2019 року відносно нього співробітником Костянтинівського відділення Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 19.02.2020 провадження закрите у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що внаслідок відкриття адміністративного провадження його було звільнено з роботи, погіршилась репутація стосовно нього як ненадійного водія.

Посилаючись на те, що дана подія негативно вплинула на ситуацію в його сім`ї, адже діяльність позивача була й залишається основним джерелом доходу для усіх членів сім`ї, просив суд стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. та матеріальну шкоди у розмірі 44 784,00 грн., з яких 34 784,00 грн. - втрачений заробіток, 10000,00 грн. - витрати на послуги адвоката по справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. а всього 30 840 (тридцять тисяч вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В іншій частині у задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Рішення оскаржило ГУНП в Донецькій області, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог і увалити нове у відповідній частині, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вважають, що закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність події та складу правопорушення відносно ОСОБА_1 не може свідчити, що позивачу завдана моральна шкода на суму 30000 грн.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 січня 2023 року під головуванням судді Хіль Л.М. відкрито апеляційне провадження в даній справі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 січня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в приміщенні апеляційного суду без проведення судового засідання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами .

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 474/0/15-23 від 09 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 звільнена у відставку у зв`язку із подання заяви про відставку та відрахована зі штату Полтавського апеляційного суду наказом голови суду № 4.7-09/16 від 11 травня 2023 року, у зв`язку з чим призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2023 року визначено склад судової колегії: суддя-доповідач Прядкіна О.В., судді: Пилипчук Л.І., Триголов В.М.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07.11.2019 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

19.20.2020 року постановою Чугуївського міського суду Харківської області провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що в результаті незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення він втратив роботу, постраждала його репутація як водія та погіршилися стосунку в сім`ї, що вплинуло на фізичний та моральний стан неповнолітньої доньки позивача.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про наявність спричиненої позивачу незаконними діями працівників патрульної поліції моральної (немайнової) шкоди.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема,у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Загальноконституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: статтю 56 Конституції України; статті 1173-1176 ЦК України, Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 2, 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу.

Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи наявність спричиненої позивачу незаконними діями працівників патрульної поліції моральної шкоди і при визначені її розміру, колегія суддів, оцінивши конкретні обставини справи, характер спричинених позивачу моральних страждань, які полягали у душевних стражданнях, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про зменшення розміру такої шкоди з 30000 грн. до 10 000 грн., який підлягає стягненню на користь позивача.

Однак, районний суд стягнув на користь ОСОБА_1 розмір моральної шкоди з Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що не відповідає положенням ст. 1176 ЦК України та ст.4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим залучення або ж не залучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України або її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган, що зазначено у висновку Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 242/4741/16-ц.

Вирішуючи питання про судові витрати, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п.12.ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, позивач ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду першої інстанції, проте сплатив його, що не позбавляє його права на звернення до районного суду із заявою про повернення коштів за помилково сплачений судовий збір, як то визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Мінфіну від 03.09.2013 року № 787.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області моральної шкоди в розмірі 30 тис. грн. на користь ОСОБА_1 та ухвалення нового рішення про часткове задоволення його позовних вимог та стягнення з держави Україна, за рахунок коштів Державного бюджету України 10 тис.грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 листопада 2021 року скасувати в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області моральної шкоди, ухваливши нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з держави Україна, за рахунок коштів Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 10 000 грн. ( десять тисяч гривень ) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв`язку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

В іншій частині рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.07.2023 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: Л.І. Пилипчук

В.М. Триголов