Дата документу 26.07.2023
Справа № 334/6128/23
Провадження № 2-з/334/46/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про забезпечення позову у справі ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвоката Калінін Сергій Костянтинович звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовом, 25.07.2023 року, адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем подано заяву про забезпечення позову у вищевказаній справі, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 67844973 від 10.12.2021 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександовича № 41612 від 26.11.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ДІЯ-АКТИВ» заборгованість в розмірі 11 123,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву про забезпечення позову необхідно повернути заявнику з наступних підстав.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачка просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вважає, що вона є споживачем фінансових послуг на посилається на постанову Верховного Суду від 19.10.2022 року по справі №743/1438/21.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 17) ч.1 ст. 1 Закону послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

В рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року, яке є остаточним та обов`язковим до виконання на території України, також зазначено, що перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.

Позивачем оскаржується виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, яка виникла за договором кредиту.

Згідно пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач зазначила, що згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору, як споживач фінансових послуг.

У Постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 638/6060/18 (провадження № 61-2657св19) зазначено, що «якщо позивач не зазначає жодних доводів та не додає доказів того, на які саме потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення позивачем особистих економічних та побутових потреб, в чому полягає порушення прав позивача як споживача фінансових послуг, то позов не пов`язаний з порушенням прав споживача.»

Тобто, з позовної заяви має бути встановлено, що позов пов`язаний з порушенням прав споживача.

Для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів»

Отже, посилання позивача на ЗУ "Про захист прав споживачів", що вона звільнена від сплати судового збору є безпідставним.

Відповідно до частини 9 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, врахувавши викладені вище обставини, суддя дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позву в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.