Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2023 Справа №607/9434/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Кужель К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої працівником, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» подало до суду позов до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» шкоду, завдану працівником, в розмірі 40 595,12 гривень

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 06 серпня 2019 року прийнято на посаду представника торгового з продажу сільськогосподарської техніки відділу збуту ТОВ «Юркомплект» та 07 серпня 2019 року з ним укладено Договір про повну індивідуальну відповідальність. Наказом ТОВ «Юркомплект» від 01 червня 2020 року за відповідачем закріплено та надано право керування в службових цілях службовим автомобілем марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить підприємству. Цивільно-правова відповідальність водіїв даного автомобіля була застрахована на підставі договору, укладеного 08 лютого 2021 року між ТОВ «Юркомплект» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 15 березня 2021 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Hundai 130, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2021 року у справах № 607/5379/21 та № 607/5494/21 ОСОБА_1 визнано винним за ст. ст. 124, 130 КУпАП. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплачено потерпілій ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 43 947,78 гривень. В подальшому на підставі пп. «а» пп.38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулося з позовом до ТОВ «Юркомплект» про стягнення в порядку регресу 43947,78 гривень страхового відшкодування. 21 лютого 2023 року ТОВ «Юркомплект» оплачено позивачу заборгованість в розмірі 40 595,12 гривень, з урахуванням домовленості між сторонами. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07 березня 2023 року у справі № 921/467/22 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Юркомплект» на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 40 595,12 гривень страхового відшкодування закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, а в частині позовних вимог про стягнення 3 352,66 гривень страхового відшкодування закрито у зв`язку з відмовою від позову. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2023 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відзиву на позов від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримає у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник відповідача був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 15 березня 2021 року о 19 год. 02 хв. в м. Тернополі по вул.Микулинецька, керуючи транспортним засобом марки «Вольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив ПДР України, що призвело до пошкодження автомобілів «Вольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 та «Хюндай 130» д.н.з. НОМЕР_2 , а саме не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Хюндай 130» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ст.124 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2021 року у справі № 607/ 5379/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Окрім того, встановлено, що громадянин ОСОБА_1 15 березня 2021 року о 19.02 год. в м. Тернополі по вул. Микулинецькій керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР та згідно висновку КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР № 101 від 15 березня 2021 р. встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2021 року у справі № 607/5494/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Автомобіль марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_1 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юркомплект».

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Юркомплект», що підтверджується Наказом № 059-к «Про прийняття на роботу» від 06 серпня 2019 року та копією трудової книжки ОСОБА_1 .

Окрім того, 07 серпня 2019 року, між ТОВ «Юркомплект» та ОСОБА_1 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 3 якого у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитків, завданих підприємству, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства.

Згідно Акту передачі-прийому № 07/08/19 від 07 серпня 2019 року, ОСОБА_1 було передано в користування автомобіль марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 .

Наказом директора ТОВ «Юркомплект» ОСОБА_3 від 01 червня 2020 року № 3 ТЗ-2020 закріплено та надано право керування в службових цілях службовим автомобілем марки VOLKSWAGEN GOLF, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_1 , що належить підприємству, за працівником ТОВ «Юркомплект»: представник торговий з продажу сільськогосподарської техніки ОСОБА_1 .

Окрім того, встановлено, що 08 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладено договір АТ/0178039, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 .

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі страхового акту №ОЦВ-СП-21-19-49879/1 від 29 квітня 2021 року сплачено потерпілій ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 43947,78 грн.

З ухвали Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/467/22 від 07 березня 2023 року встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся 22 вересня 2022 року до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ТОВ «Юркомплект», про стягнення в порядку регресу 43947,78 грн виплаченого страхового відшкодування. 28 лютого 2023 року від позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 40595,12 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору, на підтвердження чого листом від 06 березня 2023 року долучено копію платіжного доручення №59897327 від 21 лютого 2023 року на суму 40595,12 грн. 07 березня 2023 року позивачем подано заяву про відмову від позову в частині вимог про стягнення 3352,6 грн боргу.

Вищевказаною ухвалою провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Юркомплект» на користь ПАТ «Оранта» 40595,12 грн страхового відшкодування, закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору; провадження у справі в частині вимог про стягнення з ТОВ «Юркомплект» на користь ПАТ «НАСК «Оранта» 3352,66грн страхового відшкодування, - закрито у зв`язку з відмовою від позову.

Судом встановлено, що ТОВ «Юркомплект» згідно платіжного доручення № 59897327 від 21 лютого 2023 року перераховано ПАТ «НАСК «Оранта» 40 595,12 гривень.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тобто за наявності вини працівника юридичної особи у завданні шкоди фізичній особі, і в разі, якщо така шкода завдана під час виконання трудових (службових) обов`язків, така шкода має бути відшкодована працедавцем.

За змістом ч. 1 ст. 3 Кодексу законів про працю України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Розмір і порядок відшкодування спричиненої майнової шкоди працівником врегульовано спеціальними законами, а саме Главою IX Кодексу законів про працю України, якою передбачено гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації.

Виходячи зі змісту вищезазначеної глави Кодексу законів про працю України, межі матеріальної відповідальності працівників диференціюються залежно від форми вини працівника, характеру допущеного ним порушення обов`язків, виду майна, якому заподіяна шкода, і трудової функції, що виконується працівником.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Згідно з п.п. 1, 4 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані.

Враховуючи те, що на час скоєння ДТП автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 належав позивачу, а відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах, а тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України після відшкодування позивачем шкоди у розмірі 40 595,12 гривень на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яким було сплачено потерпілій ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 43 947,78 гривень, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

При цьому, суд враховує, що ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків, з останнім укладено договір про повну матеріальну відповідальність, та заподіяння шкоди відбулося, коли він перебував в нетверезому стані, тому суд приходить до висновку про те, що позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача щодо відшкодування шкоди в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юркомплект» грошові кошти у сумі 40 595,12 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди в порядку регресу.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2 684, 00 гривень судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої працівником задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» грошові кошти в сумі 40 595,12 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди в порядку регресу.

Стягнути ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» 2 684,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 21 липня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юркомплект», вул. Замкова, 5/8, м. Тернопіль, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк