ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

20 липня 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відповідно до якого просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.01.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрований в реєстрі за № 5903 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 35730,00 грн.

Одночасно з подачею позовної заяви подала заяву про звільнення від сплати судового збору у даній справі. Заява обґрунтована тим, що в межах виконавчого провадження № 68205142 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 68205142 від 18.11.2022 року, якою накладено арешт на рахунок, на який вона отримує заробітну плату, що є єдиним її доходом. Накладення арешту на рахунок, на який вона отримує заробітну плату, списання коштів з такого рахунку, позбавляє її можливості сплатити судовий збір.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї додатки, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Аналогічні роз`яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто законодавець передбачив можливість звільнення від сплати судового збору лише з підстав пов`язаних з майновим станом сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору

Разом з тим, належних доказів на підтвердження скрутного майнового стану, як це передбачено статтею 136 ЦПК України, позивач суду не надала.

Самі по собі посилання позивача на те, що накладено арешт на рахунок, на який вона отримує заробітну плату, не свідчить про те, що у неї відсутні джерела доходу.

У свою чергу, позивачем інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, таких як довідки про склад сім`ї, відомості про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, або ж доказів наявності/відсутності у власності позивача рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Крім того, варто звернути увагу на ту обставину, що в позовні заяві позивач вказує, що понесла і очікує понести у зв`язку з розглядом справи судові витрати в розмірі 4609,50 грн (витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору), що навпаки свідчить про наявність певного доходу для здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу.

Слід також зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, заявником не надано жодних доказів в підтвердження свого скрутного матеріального стану, а тому приходжу до висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей