Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/333/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Турок Б.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пийтерфолвівської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3 .

Після смерті матері відкрилася спадщина. До кола спадкового майна входить земельна ділянка загальною площею 1,2039 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорнотисівської сільської ради.

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав спадкодавцю.

У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за заповітом успадкував спадкове майно, яке згідно положень закону належить йому з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення нею повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.21).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте до суду подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Стосовно задоволення позову не заперечують (а.с.27).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В. у судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть "Повторно" НОМЕР_1 від 12.06.2019 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помела мати позивача - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 08.04.2016 року (а.с.7).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача "Повторно" НОМЕР_3 від 18.07.1973 року, згідно якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6).

За життя мати позивача - ОСОБА_3 залишила заповіт, який посвідчено 15.03.2016 року секретарем Чорнотисівської сільської ради, згідно якого земельну ділянку площею 1,2039, ЗК №008033 на території Чорнотисівської сільської ради заповіла сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 спадщину за заповітом прийняв, оскільки в межах шестимісячного строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що стверджується заявою №309, Спр.№195/2016 від 12.07.2016 року (а.с.34).

Нотаріусом заведено спадкову справу №59215552 від 12.07.2016 року.

Спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 1,2039 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорнотисівської сільської ради, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю Серія ЗК №008033 виданого 21.10.2004 року (а.с.13-13зв.).

Інший спадкоємець по закону першої черги, син померлої ОСОБА_4 , 1967 р.н. помер 2018 року, А/З №5 (а.с.32).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що в користь позивача ОСОБА_1 спадкодавцем ОСОБА_3 складено заповіт. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 спадщину прийняв шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, інші особи претензій до спадкового майна не ставлять, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЗК №008033 від 21.10.2004 року площею 1,2039 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорнотисівської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо