справа № 208/8219/23
№ провадження 2/208/1230/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого судді Івченко Т.П.,

секретар судового засідання Паталахи І.О.

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Точиліна М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зміну способу стягнення аліментів»,

встановив:

1.Позиція позивача.

26 вересня 2009 року ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2012 року по цивільній справі № 415/3765/12 було вирішено стягнути щомісячно з 07 травня 2012 року з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 800,00 грн. до повноліття дитини.

На виконання вищевказаного судового рішення 06.09.2012 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано виконавчий лист, який наразі перебуває на примусовому виконанні в органі державної виконавчої служби.

Крім того, заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було розірвано.

Увесь цей час ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з ОСОБА_1 та фактично перебуває тільки на її утриманні. Вона прикладає усіх зусиль для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити життєві потреби неповнолітнього сина, в зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Визначений судовим рішенням в 2012 році розмір аліментів на теперішній час є не тільки значно менший мінімально гарантованого розміру, передбаченого чинним законодавством, але і недостатнім для утримання дитини, оскільки, в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що потягнуло відповідну зміну матеріального становища дитини.

Крім того, приймаючи 16 серпня 2012 року рішення про стягнення аліментів на дитину, Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по цивільній справі № 415/3765/12 виходив з тих обставин, що у відповідача не має постійного місця роботи та , відповідно, постійного доходу.

Натомість, на сьогоднішній час, відповідач ОСОБА_2 проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), маючи постійне місце роботи, постійний, стабільний дохід, а тому має можливість та повинен надавати своєму сину ОСОБА_4 більш значну матеріальну допомогу.

В зв`язку з наведеним вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів визначеного в твердій грошовій сумі 800,00 грн. на стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що судове у рішенні 16.08.2012 року, суд виходив з тих обставин, що у відповідач немає постійного місця роботи та постійного доходу. А відтак, присудження аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача, якого останній не мав, було б не дуже доречно.

Станом на сьогоднійшій день відповідач проходить службу в військовій частині, тобто має постійне місце роботи, постійний, стабільний заробіток. Тому він має можливість надавати своєму сину ОСОБА_4 більш значну матеріальну допомогу, ніж це визначено за рішенням суду більше 10 років тому.

Незважаючи на ті обставини, що на підставі ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру , передбаченого Сімейним кодексом України, розмір стягуваних з відповідача аліментів є недостатнім для утримання та гармонійного розвитку дитини, оскільки, в силу свого віку дитина, яка за цей час підросла, потребує більших необхідних витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що потягнуло відповідну зміну матеріального становища дитини. Відповідачу достеменно відомо, що з 2012 року до теперішнього часу значно зросла вартість продуктів харчування, одягу, взуття та інших товарів і послуг, в тому числі житлово-комунальних тощо. Тому дедалі позивачу самотужки все складніше утримувати їх спільну дитину, навіть з урахуванням стягуваного з нього на сьогодні розміру аліментів.

Відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , її фінансової підтримки та участь в утриманні її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 . Також відповідачем не зазначено, яким саме чином ці обставини впливають на передбачений законодавством обов`язок батька утримувати дитину.

2. Позиція відповідача.

Адвокат Точилін М.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , подав до суду відзив на позовну заяву. Повідомив, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів є необґрунтованими, у зв`язку з чим відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи необхідність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. на частині від усіх видів заробітку (доходу) позивачка зазначає, що дитина фактично перебуває тільки на її утриманні. Вказує, що розмір аліментів передбачений рішенням суду є значно меншим мінімально гарантованого розміру і недостатнім для утримання дитини. В той же час, на переконання позивачки відповідач ніби то має можливість надавати більш значну матеріальну допомогу на утримання сина. Такі обставини та доводи відповідачем не визнаються.

Визначений раніше позивачкою та стягнутий судом розмір аліментів підлягав індексації та збільшенню до розміру не меншого, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку самим державним виконавцем.

У відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів, а розмір стягнутих аліментів на утримання сина за останні 6 місяців з розрахунку на місяць складає 1416,50 грн., що не є менше мінімального гарантованого розміру. Таким чином, твердження позивачки про самостійне утримання сина та невідповідність суми стягнутих аліментів мінімально гарантованому розміру є безпідставними та не повинні братись до уваги.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дитина в силу свого віку потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, також зазначено про зміну матеріального становища відповідача, при цьому позивач зазначає про недостатність її можливостей для забезпечення потреб дитини.

Проте, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених обставин. Позивачем не підтверджено збільшення доходів відповідача, не надано доказів збільшення витрат на утримання дитини, погіршення власного майнового становища. Фактично, позивачем не доведено наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів. При цьому сам по собі факт проходження відповідачем військової служби в військовій частині не підтверджує факту збільшення його доходу, за умови, що відповідач і до цього був офіційно працевлаштованим та отримував стабільний дохід.

ОСОБА_2 вже тривалий час проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , яка має малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач бере участь в їх утриманні та фінансово допомагає. ОСОБА_8 з 2020 року має постійні проблеми зі здоров`ям, зокрема з серцем, проходить періодичне лікування, що потребує додаткових витрат, в тому числі з боку відповідача.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Адвокат Точилін М.В. подав заперечення, вказав, що позивачем у відповіді на відзив фактично визнано обставини про які зазначав відповідач в частині фактичної сплати ним аліментів в рамках виконавчого провадження у розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить врахувати, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

В частині тверджень Позивача щодо небажання Відповідача належним чином виконувати свій батьківський обов`язок з утримання своєї рідної дитини можна зазначити про їх безпідставність. Оскільки Відповідачем аліменти сплачуються, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Те, що на думку Позивача відповідний розмір аліментів є недостатнім, не може бути само по собі підставою для зміни розміру аліментів. Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач зобов`язана була довести наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та підтвердити їх відповідними доказами, чого Позивачем зроблено не було.

Про наявність у Відповідача цивільної дружини, яка має дитину з проблемами зі здоров`ям зазначено виключно для встановлення судом усіх обставин справи та дотримання вимог ст. 182-184, 192 СК України.

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

05 вересня 2023 року позивачем ОСОБА_1 подано даний позов до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська дніпропетровської області (а.с. 1-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 05 вересня 2023 року цивільну справу передано до провадження судді Сушкової Л.І. (а.с. 11).

20 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 14-15).

11 жовтня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява від адвоката Точиліна М.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 21).

11 жовтня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява від адвоката Точиліна М.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с. 23).

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 11 жовтня 2023 року заяву адвоката Точиліна М.В. задоволено (а.с. 25).

23 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» адвокат Точилін М.В. клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 26-28).

30 жовтня 2023 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (а.с. 36-37).

31 жовтня 2023 року від адвоката Точиліна М.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 45-49).

03 листопада 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла до суду заява, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі, відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача (а.с. 62).

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 03 листопада 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Точиліна М.В. про зупинення провадження відмовлено (а.с. 64).

06 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» адвокат Точилін М.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 67-68).

08 листопада 2023 року систему «Електронний суд» адвокат Точилін М.В. подав заперечення (на відповідь на відзив) (а.с. 69-71).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2023 року цивільна справа передана до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 74).

4. Фактичні обставини встановлені судом.

26 вересня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 408 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1110, батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Рішенням судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 16 серпня 2012 року визначено стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2 в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

Заочним рішенням судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 13 квітня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 9).

Згідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01 серпня 2023 року, яка видана житлово-будівельним кооперативом № 13 «Дружба», за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 5922 від 23 жовтня 2023 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_10 , молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 , яка виконує завдання у зоні бойових дій (м.Дніпро) з 01.03.2022 року по теперішній час (а.с. 29).

Згідно до акту обстеження умов проживання від 10 листопада 2017 року за адресою: АДРЕСА_3 проживає сім`я з трьох осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 52).

Згідно до акту обстеження умов проживання від 09 липня 2018 року за адресою: АДРЕСА_3 проживає сім`я з трьох осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 53).

Згідно до акту обстеження умов проживання від 10 серпня 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 проживає сім`я з трьох осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 54).

Згідно до акту № 116 обстеження умов проживання від 29 листопада 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 проживає сім`я з трьох осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 55).

Відповідно до виписок з медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у дитини були виявлені проблеми зі здоров`ям (а.с. 56-60).

5. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

6. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Враховуючи, що сторони по справі є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розмір визначений аліментів на його утримання у сумі 800 гривень, за рішенням суду від 16 серпня 2012 року, є невідповідним до зміненого рівня прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а тому інтереси дитини підлягають захисту.

Крім того, судом враховується, що розмір аліментів заявлених позивачем за заявою узгоджується із мінімальним розміром аліментів визначених ст. 183 СК України.

За змістом статей192,200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Варто зазначити, що отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України, звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Позивач довела свої вимоги про зміну способу стягнення аліментів, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тобто це виключне право позивача (стягувача) отримувати аліменти у твердій грошовій сумі чи у відсотках від доходів платника аліментів.

Врахувавши положення статей181,192 СК України та вимоги позовної заяви, суд з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок - на користь держави.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зміну способу стягнення аліментів», - задовольнити у повному обсязі.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.08.2012 року у цивільній справі № 415/3765/12 провадження № 2/415/2902/12, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання дитини», як стягнення щомісяця з 07.05.2023 року аліментів з ОСОБА_2 , 1977 року народження, в розмірі 800 гривень, щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі матері дитини ОСОБА_1 , до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_5 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.09.2023 року, і до повноліття дитини.

В силу ст. 430 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , на користь держави:

- 1073 (п`ятсот тридцять шість) гривень 60 копійок - судовий збір.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 ,

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 18 грудня 2023 року.

Суддя Івченко Т. П.