621/2354/22
2-р/621/4/23
У Х В А Л А
іменем України
26 липня 2023 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі
судді Бібіка О.В.,
з участю секретаря Сосницької К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Гаврильєва Володимира Івановича про скасування постанови нотаріуса, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 січня 2023 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва Володимира Івановича про відмову у знятті заборони від 07 липня 2021 року.

Знято заборону відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (реєстровий запис 1201).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2023 роз`яснено рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16 січня 2023 року, а саме абзац третій, який викладено "Зняти заборону відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (реєстровий запис 1201)" є одночасним спонуканням про скасування реєстраційного номеру обтяження 5159801 від 18.06.2007, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за іпотечним договором №115-ЗМК/1-07 щодо предмета іпотеки нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 .

17.07.2023 до сууд надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 , в якій просить роз`яснити рішення Зміївського районного суду Харківської області у справі № 621/2354/22 від 16.01.2023, в якому зазначити, що вказаним рішенням припинено обстяження на нерухоме майно, номер відомостей про обтяження 5159801, щодо заборони відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 (реєстровий запис 1201), запис щодо якої внесено 18.06.2007 за № 5159801 приватним нотаріусом Гаврильєвим В.І.

Учасники справи у судове засідання не з"явилися, про причини неявки суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, дійшов наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз"яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Суд розглядає заяву про роз"яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз"яснення рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому у підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 статті 37 цього Закону» проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми права у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення рішення судом першої інстанції), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Такий правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19.

Отже, на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, з урахуванням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», такий спосіб захисту прав позивача є належним.

За змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19.

Скасування постанови приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В.І. про заборону відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (реєстровий запис 1201) та зняття заборони відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (реєстровий запис 1201), також роз`яснення судового рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16 січня 2023 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2023, а саме абзац третій, який викладено "Зняти заборону відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (реєстровий запис 1201)" є одночасним спонуканням про скасування реєстраційного номеру обтяження 5159801 від 18.06.2007, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за іпотечним договором №115-ЗМК/1-07 щодо предмета іпотеки нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 є належним та ефективним способом захисту права власності позивача, та веде до припинення реєстраційного запису обтяження у державному реєстрі речових прав.

Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 757/59754/19-ц

На підставі викладеного, керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16 січня 2023 року у справі № 621/2354/22 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: