Дата документу 24.07.2023
Справа № 334/6032/23
Провадження № 2/334/2524/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 липня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши позовну заяву Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича до ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023 року позивач Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович, який діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У Постанові Великої Палати Верховного суду від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11, провадження №14-31цс21, зазначено, що «за наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності)».

Тобто, визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя є вимогою майнового характеру.

Проте, всупереч вказаного, позивач ціну позову не зазначив, не надав документальних підтверджень дійсної вартості спірного майна на час подання позовної заяви до суду.

Щодо визначення ринкової вартості майна, суд звертає увагу позивача, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України Про судовий збір суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 та підпунктом г пункту 2 частини першої статті 8 вказаного вище Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік або якщо позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Суддя критично оцінює посилання позивача на п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», який зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною другою статті 16 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Тобто, за вказаних обставин від сплати судового збору звільняються позивачі-фізичні особи.

Оскільки приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович в зазначеній справі не є позивачем фізичною особою, а виступає як суб`єкт незалежної професійної діяльності, тому відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Аналогічний висновок викладений і у Ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 01.06.2023 року у справі № 2-2434/10, провадження № 22-ц/803/5550/23.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску.

Відповідно до частин першої-третьої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 2830/5 від 29 вересня 2016 року «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» до витрат виконавчого провадження відноситься, зокрема, сплата судового збору.

Таким чином, сплата судового збору відноситься до витрат виконавчого провадження, які забезпечуються сплатою стягувачем авансового внеску при подачі заяви про відкриття виконавчого провадження.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду, викладеною в ухвалах від 17 квітня 2023 року у справі № 331/4820/22, від 20 квітня 2023 року у справі № 331/5028/22, від 27 квітня 2023 року у справі № 331/5038/22.

Судовий збір слід сплачувати за такими реквізитами: розрахунковий рахунок:

UA0008512, Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Дніпров./22030101 призначення платежу *; 101; ІПН; Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050), за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А., Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що позивачем додані письмові докази, які становлять собою фотокопію документа, а саме додано інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які через зменшений формат та погані якість документа неможливо прочитати. З огляду на вищевикладене, необхідно надати якісні копії вказаних документів, які суд буде мати змогу прочитати.

Враховуючи, що позовна заява Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 95, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича до ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баруліна Т. Є.