ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6739/23 Справа № 183/2233/23 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

21 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого Красвітної Т.П.

Суддів Єлізаренко І. А., Свистунової О.В.,

заслухавши суддю-доповідача про проведені підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) приватний нотаріус Шевченко Ганна Василівна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року клопотання представника позивача, про витребування доказів, - задоволено. Зобов`язано приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградову Владиславу Юріївну надати оригінал заповіту ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року, який зареєстрований в реєстрі за № 860 та реєстр для реєстраційних нотаріальних дій, в якому наявний підпис від імені ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року. Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 , надати суду оригінал заповіту ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оригінали заяв про перерахунок пенсії за період 2019-2021 роки з наявним підписом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) приватний нотаріус Шевченко Ганна Василівна про визнання заповіту недійсним, судом встановлено, що вона не може бути прийнята до розгляду в апеляційній інстанції, з наступних підстав.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина перша статті 84 ЦПК України).

Тобто, за змістом статті 84 ЦПК України учасник справи у разі саме неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. При цьому за подання клопотання про витребування доказів судовий збір не сплачується.

Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частини перша та друга статті 116 ЦПК України).

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом (частини третьої статті 117 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів (пункт 2 2 частини першої статті 353 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина перша-третя статті 367 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що:

тлумачення та застосування положень статті 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. При цьому будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду;

законодавець розмежовує ухвали суду першої інстанції про витребування доказів та про забезпечення доказів. Якщо подається клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування, тобто, за наявності підстав для забезпечення доказів та сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, то ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні такого клопотання може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі пункту 2 частини першої статті 353 ЦПК України;

ухвала суду першої інстанції про задоволення клопотання про витребування доказів у переліку, визначеному пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України, відсутня.

ухвала суду першої інстанції про задоволення клопотання про витребування доказів не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки, з урахуванням стадії розгляду справи, особа, яка подає апеляційну скаргу, не позбавлена можливості поновити свої права в інший спосіб шляхом оскарження в апеляційному порядку такої ухвали разом із рішенням суду першої інстанції (пункт 2 частини першої статті 353 ЦПК України).

При вирішенні питання про відступ від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19), Об`єднана палата враховує те, що у справі №367/6751/18-ц судом першої інстанції вирішувалося клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування у підготовчому судовому засіданні у порядку статті 197 ЦПК України. У зв`язку з цим суду у кожному конкретному випадку необхідно враховувати не лише резолютивну частину ухвали суду першої інстанції, а й сутність клопотання учасника справи та за якою процедурою суд розглянув таке клопотання: як витребування доказів чи як забезпечення доказів. У зв`язку із цим Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає відсутні підстави для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Ухвала суду першої інстанції про витребування доказів у переліку, визначеному пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України, відсутня.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої стаття 357 ЦПК України).

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі №520/14132/18 (провадження №61-13531 сво21).

Отже, аналіз матеріалів справи свідчить, що представник позивача не зверталась із заявою про забезпечення доказів (а.с. 71, 72), зокрема, не сплачувала судовий збір за забезпечення доказів.

За таких обставин, наявні підстави для повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про витребування доказів, яка в переліку статті 353 ЦПК України відсутня.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) приватний нотаріус Шевченко Ганна Василівна про визнання заповіту недійсним, - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П.Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова