Справа № 161/4461/23 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/773/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим він 19 листопада 2007 року підписав заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив те, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, сторони у відповідності до статті 634 ЦК України уклали договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 19 листопада 2007 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», чим відповідач підтвердив, що він ознайомлений з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Натомість позичальник ОСОБА_1 свої зобов?зання за договором належним чином не виконував, у зв?язку з чим станом на 14 лютого 2023 року виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 65 581,93 грн, з яких 53 383,61 грн заборгованість за кредитом, 12 198,32 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0 заборгованість за комісією, 0 пеня.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача в користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 19 листопада 2007 року в розмірі 65 581,93 грн та судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 383,61 грн.

Стягнуто з відповідача в користь позивача 2 684 грн сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим збором, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 383,61 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення тіла кредиту, то апеляційний суд відповідно до принципу диспозитивності не робить своїх висновків щодо неоскарженої частини судового рішення ні в мотивувальній ні в резолютивній частині свого рішення.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 19 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

У цій заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із пам?яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також зазначено, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а. с. 17).

Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а позичальнику ОСОБА_1 надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов?язання за договором виконав та надав позичальнику кредитні кошти.

Крім того судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов?язань за договором про надання банківських послуг, у зв?язку з чим утворилась заборгованість за договором про надання банківських послуг.

У своїй позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 у свою користь заборгованість за договором у розмірі 65 581,93 грн, з яких 53 383,61 грн заборгованість за кредитом; 12 198,32 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем було надано суду розрахунок заборгованості за договором від 19 листопада 2007, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 (а. с. 4-14).

Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин відповідач ОСОБА_1 суду не надав, хоча відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги банку частково і стягнув з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 383,61грн.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу на судове рішення не подавав, а відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення у частині задоволення позову.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов?язання за укладеним договором про надання банківських послуг належним чином не виконував, у зв?язку з чим утворилася заборгованість за договором.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 383,61 грн.

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте відповідач всупереч зазначених вимог закону будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості за договором суду не надав.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді