Провадження 2/193/206/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 липня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Ратушній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача -адвоката Кочерги Віри Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2023 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Кочергу Віру Миколаївну з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 11 червня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №20. В обґрунтування якого вказує, що між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано шлюб. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спору у подружжя щодо місця проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з відповідачкою по справі. За останній рік, стосунки з жінкою у позивача розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Виїзд дружини за кордон, сприяв остаточному розірванню шлюбних стосунків між подружжям. Сторони сімейного життя не ведуть з квітня 2022 року, шлюбних стосунків не підтримують. За таких обставин, на думку позивача, нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, а отже збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим, останній вирішив звернутися до суду.

Ухвалою судді від 21 березня 2023 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, однак 14 квітня 2023 року позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити (а.с. 37).

30.03.2023 року до суду надійшло письмове клопотання адвоката Омельченка Ю.А. представника відповідача про надання часу для примирення та зупинення розгляду справи. Прохав розглянути дане клопотання у відсутність відповідача (а.с.25)

В судовому засіданні 25 квітня 2023 року представник відповідача підтримав дане клопотання з підстав, зазначених у клопотанні.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2023 клопотання задоволено, надано час на примирення, розгляд справи зупинений, дату судового засідання призначено на 10-00 25.07.2023 року.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.07.2023 розгляд справи відновлений, призначено розгляд в судовому засіданні на раніше означену дату 25.07.2023 року.

В судове засідання 25 липня 2023 року відповідач та представник відповідача не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а саме представник відповідача був присутнім на судовому засіданні 25 квітня 2023 року, під час якого було зупинено провадження по справі за його ж клопотанням та надано строк для примирення сторонам до 25 липня 2023 року. Причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи викладене, клопотання позивача, представника позивача про розгляд справи у їхню відсутність, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 11 червня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було вчинений відповідний актовий запис № 20, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, видане повторно, серії НОМЕР_1 від 17 січня 2023 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 12)

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що за час надання строку на примирення, сторони не примирилися, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу з відповідачем базується на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї.

За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із положеннями ч.8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідачем не заявлено вимогу щодо відновлення дошлюбного прізвища, таким чином суд приходить до висновку про залишення позивачу прізвища « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення судового збору з відповідача, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 105, 110, 112 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача -адвоката Кочерги Віри Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований 11 червня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 20, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 липня 2023 року.

Суддя Н.О.Кравченко