КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Рудюк О.Д.
Єдиний унікальний номер справи № 363/4085/21
Апеляційне провадження № 22-з/824/648/2023
П О С Т А Н О В А

(Додаткове судове рішення)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Невідомої Т.О., Соколової В.В.,

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві (в режимі відеоконференції) цивільну справу за апеляційними скаргами Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2022 року та на додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року у справі за ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, -

В с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2022 року позов задоволено частково .

Вирішено усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 - користувачу місця поховання, шляхом зобов`язання Петрівської сільської ради вчинити дії з демонтажу (знесення) самовільно встановленої огорожі з могили ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та похована ІНФОРМАЦІЯ_1 на кладовищі по вулиці Пушкіна в селі Нові Петрівці.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Петрівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00грн.

Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року стягнуто Петрівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 200 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та додатковим рішенням суду, відповідач Петрівська сільська рада подав апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року апеляційну скаргу Петрівської сільської ради залишено без задоволення. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2022 року залишено без змін.

Разом з цим, приймаючи постанову, суд не розглянув вимоги на апеляційної скарги на додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року. Питання розподілу судових витрат, понесених сторонами під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вирішував.

Разом з цим, до Київського апеляційного суду 04 травня 2023 року надійшла заява представника позивача - адвоката Бондарчука В.О. про стягнення витрат на правову допомогу.

Петрівська сільська рада направила до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи. Представник позивача адвокат Бондарчук В.О. взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд доходить таких висновків.

Як видно із матеріалів справи, рішенням Вишгородського районного суду від 17листопада 2022 року позов задоволено частково. Усунено перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 - користувачу місця поховання, шляхом зобов`язання Петрівську сільську раду вчинити дії з демонтажу (знесення) самовільно встановленої огорожі з могили ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та похована ІНФОРМАЦІЯ_1 на кладовищі по вулиці Пушкіна в селі Нові Петрівці. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Петрівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00грн.

Після цього, 24листопада 2022 року адвокат Пономарьова І.В. направила до суду заяву щодо вирішення питання про судові витрати, а саме стягнення на користь позивача ОСОБА_1 судових витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 200,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції на підставі наданих доказів встановив, що 01 вересня 2021 року між адвокатомПономарьовою І.В. та МартиненкомВ.С. укладено договір про надання правової допомоги згідно якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу під час підготовки позовної заяви та розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та стягнення моральної шкоди у Вишгородському районному суді Київської області, судах апеляційної та касаційної інстанції.

Згідно з додаткомдо договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року, адвокат Пономарьова І.В. та ОСОБА_1 узгодили розмір та порядок обчислення гонорару адвоката за надання правової допомоги в межах договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року.

Як вбачається з акту №2 про надання послуг правової допомоги від 17 листопада 2022 року, до договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року, розмір гонорару адвоката за надані послуги правової допомоги клієнта складає - 12 200,00 грн.

Відповідно до копії квитанції №17/11 від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 на підставі договору від 01 вересня 2021 року сплатив Пономарьовій І.В. 12 200,00 грн за надання послуг правової допомоги.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ОСОБА_1 на правову допомогу на загальну суму 12 200,00 гривень, суд доходить першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення вказаних витрат із відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Петрівській сільській раді не надано жодного доказу на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, є незрозумілим, як саме обраховувались зазначені витрати. Однак, ці доводи не спростовують висновки суду першої інстанції за результатами розгляду зави про стягнення витрат, оскільки розмір витрат є доведеним належними та допустимими доказами, відповідає складності справи та виконаним роботам, принципам співмірності та розумності судових витрат,

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване додаткове рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів також доходить висновку про часткове задоволення заяви та ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.

Ухвалюючи по справі судове рішення про відмову у задоволенні апеляційних скарг Петрівської сільської ради, суд не вирішував питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Разом з цим, як видно із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом апеляційних скарг відповідача.

На підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, представник позивача надав суду: копію договору про надання правової допомоги 208 від 01 березня 2023 року, копію актів прийому-передачі наданих послуг до Договору від 03 березня 2023 року та від 28 квітня 2023 року, опис наданих послуг у справі від 28 квітня 2023 року та видані адвокатом довідки про отримання кошів на загальну суму 10 700 грн.

Заперечуючи проти стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача Петрівської сільської ради вказує, що розмір витрат, які просить стягнути позивач є завищеним, неспівмірним із виконаною адвокатом роботою та наданими послугами, тому прросить відмовити у задоволенні заяви.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, враховує, що апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення.

За таких обставин, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви адвоката Бондарчука В.О., про стягнення судових витрат та вважає за необхідне прийняти постанову, якою стягнути із Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5350 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської областіна додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року залишити без задоволення.

Додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Заяву адвоката Бондарчука Віталія Олександровича про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути із Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської областіна користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації понесених судових витрат на правову допомогу 5 350 (п`ять тисяч триста п`ятдесят) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 25 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: