КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Коробенко С.В.
Апеляційне провадження №22ц/824/7385/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Нежури В.А.,Соколової В.В.

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, виданому у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Платінум Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа відділ паспортної реєстрації та міграційної роботи Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості , виселення з квартири та скасування реєстрації.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, суд, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ТОВ «Дакорд Фінанс» звернулося із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, виданому на виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2010 року.

У заяві зазначив, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2010 року позов Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк» 716 298,48 грн, яка складається з 666 261,44грн - суми заборгованості за кредитом, 45 333,75грн - суми заборгованості за відсотками, 4 703,29 грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою : АДРЕСА_1 в сумі 716 298,48 грн на користь Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк». Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 700,00 грн та витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30 грн, а всього 1 730,00грн.

На підставі зазначеного заочного рішення від 18 лютого 2010 року судом 14 липня 2010 року було видано шість виконавчих листів.

Звертаючись із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, заявник зазначив, що право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які випливають з договору про іпотечний кредит №3.06080585 від 18 серпня 2006 року, відступлені Заявнику.

Так, заявник посилається на те, що 03 серпня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Платинум Банк» (правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір №285К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язанням передбаченим договором про іпотечний кредит №3.06080585 від 18 серпня 2006 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Пізніше, 02 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено договір №02/04/2021 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язанням передбаченим договором про іпотечний кредит №3.06080585 від 18 серпня 2006 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

В подальшому, 29 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс» було укладено договір №29/04/2021 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язанням передбаченим договором про іпотечний кредит №3.06080585 від 18 серпня 2006 року, перейшло до Заявника.

Таким чином, на думку заявника він у встановленому порядку набув прав Кредитора, зокрема, по відношенню до боржника ОСОБА_1 .

З урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512 , 514 ЦК України у прохальній частині заяви просив замінити стягувача ПАТ «Платинум Банк» на його правонаступника ТОВ «Дакорд Фінанс» у виконавчому листі по примусовому виконанню рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 2-787/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Платинум Банк» 716 298,48 грн, яка складається з 666 261,44 грн - сума заборгованості за кредитом, 45333,75 - сума заборгованості за відсотками, 4703,29 - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, у зв`язку із переходом до ТОВ «Дакорд Фінанс» прав кредитора відповідно до договору про відступлення прав вимоги 3 29/04/2021 від 29 квітня 2021року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року заяву задоволено.

Замінено стягувача Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс» у виконавчому листі виданому на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2010 року постановленого в цивільній справі №2-787/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк» 716 298,48 грн, яка складається з 666 261,44грн - суми заборгованості за кредитом, 45 333,75грн - суми заборгованості за відсотками, 4 703,29 грн - пені за несвоєчасне погашення

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, постановити ухвалу якою відмовити у задоволенні заяви . У скарзі зазначено, що суд не врахував наявні в матеріалах докази, судову практику, не встановив всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України особи, які приймають участь у справі , повідомлені про день та час розгляду справи на 18 липня 2023 року. Представник апелянта приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Від інших осіб, які приймають участь у розгляді справи, заяв клопотань не надходило. Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2010 року позов Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк» 716 298,48 грн, яка складається з 666 261,44грн - суми заборгованості за кредитом, 45 333,75грн - суми заборгованості за відсотками, 4 703,29 грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою : АДРЕСА_1 в сумі 716 298,48 грн на користь Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк». Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 700,00 грн та витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30 грн, а всього 1 730,00грн.

Зазначене рішення набрало законної сили, і на його підставі 14 липня 2010 року було видано шість виконавчих листів. ( т.1 а.с. 108)

Між Приватним акціонерним товариством «Платинум Банк» (правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Платинум Банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» 03 серпня 2018 року було укладено договір №285К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, зокрема, право вимоги до Боржника за зобов`язанням передбаченим договором про іпотечний кредит №3.06080585 від 18 серпня 2006 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Надалі, 02 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено договір №02/04/2021 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, зокрема, право вимоги до Боржника за зобов`язанням передбаченим договором про іпотечний кредит №3.06080585 від 18 серпня 2006 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

В подальшому, 29 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс» було укладено договір №29/04/2021 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, зокрема, право вимоги до Боржника за зобов`язанням передбаченим договором про іпотечний кредит №3.06080585 від 18 серпня 2006 року, перейшло до Заявника.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс» у встановленому порядку набув прав Кредитора, зокрема, по відношенню до Боржника ОСОБА_1 , тому відповідно до вимог ст. 442 , 512, 514 ЦПК України просив замінити стягувача Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс» у виконавчому листі виданому на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2010 року відносно боржника ОСОБА_1 .

Встановлено, що на сьогодні виконавчі провадження за вказаними виконавчими листами відсутні.

Статтями 129 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції і який має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частини перша, третя статті 431 ЦПК).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13зазначено, що за змістом статті 512 ЦК України,статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В розумінні статті 512 ЦК України, в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг (Постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

У цій справі ТОВ « Дакорд Фінанс» просив замінити стягувача Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс» у виконавчому листі виданому на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2010 року відносно боржника ОСОБА_1 .

Водночас, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21), при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на вказані обставини, судову практику з даного питання, висновок суду першої інстанції про задоволення заяви є правильним.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд першої інстанції не дослідив питання видачі виконавчих листів, та інші питання що пов`язані із заміною сторони, є безпідставними, спростовуються висновками суду першої інстанції, були предметом детального вивчення під час розгляду справи, і не спростовують висновків суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТОВ « Дакорд Фінанс» дослідив всі обставини справи, дав належну оцінку доказам, дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому листі.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не містять доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.367 ЦПК України перевіряючи під час розгляду справи в апеляційному порядку законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: