Справа № 749/612/23
Номер провадження 2-о/749/19/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2023 р. місто Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Павленко В. В.

заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , малолітньої дитини ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в місті Сновськ справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2023 р. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 завернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внесення змін до актового запису № 50, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції від 13.06.2012 р. про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: в графі батько виключення відомості « ОСОБА_5 », громадянин України» та зазначення у графі батько « ОСОБА_4 , громадянин України».

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В червні 2023 р. заявник звернулася до відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФ України в Чернігівській області із питанням щодо призначення донці пенсії по втраті годувальника. Спеціаліст пенсійного фонду повідомила, що наявних документів недостатньо для призначення пенсії дитині по втраті годувальника, оскільки має бути рішення суду про встановлення факту батьківства.

За доводами заявника, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з 2001 р. і до його смерті постійно проживали в цивільному шлюбі. За час спільного проживання в них народилося дві доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначає заявник, вони жили однією сім`єю, ОСОБА_4 виховував ОСОБА_7 , забезпечував матеріально, допомагав у навчанні, вважав ОСОБА_7 своєю донькою.

Справа передана судді-доповідачу 20.06.2023 р.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 21.06.2023 р. прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд заяви на 20.07.2023 р. Витребувано від Корюківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 50 від 13 червня 2012 року. Витребувано від Корюківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про наявність актових записів про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та їх копії за наявності.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання заявника про виклик свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила заяву задовольнити, та пояснила, що з 2001 р. і до 12.05.2023 р. вони з ОСОБА_4 фактично проживали разом. Місце проживання ОСОБА_4 з народження було зареєстровано у с. Петрівка. Разом вони зареєстровані ніколи не були. У шлюбі не перебували. Відомості про батька ОСОБА_3 записані з її слів з тих причин, що ОСОБА_4 постійно їздив на заробітки і вони то «розходились», то «сходились».

ОСОБА_1 також пояснила, що з аналогічних причин відомості про старшу доньку також були записані з її слів.

При цьому, ОСОБА_1 вказала, що вони з ОСОБА_4 з 2001 року проживали разом в с. Гірськ Щорського району Чернігівської області. В подальшому з 2008 року вони проживали у м. Щорс (м. Сновськ), орендуючи житло: по АДРЕСА_1 приблизно рік. Після цього вони купили будинок по АДРЕСА_2 .

На запитання головуючого судді ОСОБА_1 пояснила, що проведення біологічних експертиз для встановлення спорідненості (родинних зв`язків) доньки з померлим чи з живими родичами померлого не ініціювала.

На запитання головуючого судді ОСОБА_1 зазначила, що встановлення факту спільного проживання в судовому порядку не ініціювала.

На запитання головуючого судді ОСОБА_1 пояснила, що договори оренди житла на час проживання за зазначеними адресами з власниками житла не укладалися.

Також ОСОБА_1 пояснила, що додані до заяви фотографії доводять, що вони з ОСОБА_4 проживали разом, були однією сім`єю.

Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні просила заяву задовольнити з підстав, викладених у ній.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Гірськ, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було його сусідами через одну хату. В с. Гірськ в них народилася донька ОСОБА_6 , в якому році не знає. ОСОБА_1 та ОСОБА_16 проживали в с. Гірськ десь з 2001 р. років 5-6. Весь час ОСОБА_16 проживав там. ОСОБА_8 працював з 2000 р. лісником, ОСОБА_16 працював в с. Н. Боровичі у лісництві. ОСОБА_16 допомагав йому як сусід. Також свідок зазначив, що йому відомо про народження у ОСОБА_1 та ОСОБА_17 другої дитини.

Свідок ОСОБА_9 , яка проживає з 1981 року у АДРЕСА_2 , у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали по АДРЕСА_2 з 2016 р. ОСОБА_9 зазначила, що з 2016 р. працювала в лікарні, ОСОБА_1 була її колегою. ОСОБА_4 з часу переїзду працював в лісі до початку війни, а потім роботи не стало. Ким працював потім не знає. Проживав ОСОБА_16 постійно вдома до моменту смерті, у цей період свідок його бачила може і не кожен день, але дуже часто. Поховання ОСОБА_4 проводилося за тією ж адресою, де він проживав.

Свідок ОСОБА_10 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 , у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та дві їх доньки років 6 чи 7 назад переїхали та проживали по сусідству з нею. Де ОСОБА_16 працював вона не цікавилася. Бачила його кожен день і вдень і ввечері, оскільки свідок постійно знаходилася вдома. Відносини ОСОБА_17 і ОСОБА_7 охарактеризувала з власного погляду як хороші. Зазначила, що вони їздили на скутері разом.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що по АДРЕСА_2 вона проживала з 2010 р. У 2011 р. купили інший будинок та переїхали на місце проживання по АДРЕСА_4 . У 2009 р. вона прийшла на роботу в лікарню, де і познайомилася з ОСОБА_1 ОСОБА_4 є хрещеним батьком її дитини. ОСОБА_4 працював в лісі у ФОП «Тур». Біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 » його забирала машина і він їхав на роботу. Коли її чоловік був на заробітках, ОСОБА_4 їй допомагав. Бачилися в середньому раз на тиждень. Зазначила, що для ОСОБА_4 ОСОБА_7 «була все».

Суд, заслухавши доводи заявника, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Як вбачається із копії сторінок паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була зареєстрована в АДРЕСА_5 , з 06.06.2000 р., а 15.03.2017 р. була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 8-9).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що 13.06.2012 р. було складено відповідний актовий запис № 50, її батьками зазначені: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (а. с. 11).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 19.10.2012 р. № 1 (а. с. 12) та копії актового запису про народження № 50 від 13.06.2012 р. (а. с. 34) відомості про батька ОСОБА_3 було внесено на підставі ст. 135 СК України, за заявою матері від 13.06.2012 р.

Як вбачається з відповіді Корюківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.07.2023 р. № 39715/52-10-23-33.1-33.1 актовий запис про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в архіві відділу відсутній (а. с. 33).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Київ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 13).

Заявником надано копію сповіщення сім`ї № 17 від 13.05.2023 р. № 26/1238, адресоване ОСОБА_19 , про смерть ОСОБА_4 (а. с. 15).

Як вбачається з картки соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби за мобілізацією у ЗСУ, яка містить анкетні дані ОСОБА_4 , ОСОБА_16 зазначив місце роботи: у ФОП «Тур» лісоруб, 6 р., звільнений у квітні; у розділі про рідних, зазначено: цивільна дружина - ОСОБА_1 , також зазначені ОСОБА_6 , 2002 р. н., ОСОБА_7 , 2012 р. н.; домашня адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно копії довідки про участь батька 4-а класу ОСОБА_4 у шкільному житті дитини Сновського ліцею № 1 Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 25.05.2023 р. № 66, відповідно до заяви ОСОБА_1 та інформації класного керівника 4-А класу ОСОБА_21 про участь батька учениці 4-а класу Сновського ліцею № 1 ОСОБА_7 ОСОБА_4 у шкільному житті дитини, учениця 4-а класу ОСОБА_7 регулярно відвідує заняття, дитина завжди охайна, доглянута. Батьки дитини спілкуються з педагогами, які навчають доньку, цікавляться шкільним життям дитини. Батько ОСОБА_4 постійно тримав контакт з ліцеєм, де вчиться дитина, відвідував батьківські збори, спілкувався з вчителями та вихованням доньки.

Також заявником надано фотокартки, які за її доводами підтверджують, що вона та ОСОБА_4 проживали разом однією сім`єю (а. с. 18-19).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VI, в редакції, чинній станом на 01.06.2012 р., державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15-ц зазначив, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Також Верховний Суд у вказаній постанові звернув увагу, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Верховний Суд зауважив, що крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, а також зауважив, що висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21 зазначив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

У вказаній постанові Верховний Суд також звернув увагу, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У даній справі біологічні експертизи для встановлення спорідненості (родинних зв`язків) доньки з померлим чи з живими родичами померлого не проводилися, клопотання про проведення відповідних експертиз не заявлялися.

Крім того, ОСОБА_1 зазначаючи, що вона проживала з ОСОБА_4 з 2001 року по день його смерті, жодних відповідних доказів не надала. Факт проживання однією сім`єю в судовому порядку не встановлювала.

У судовому засіданні заявник повідомила суд, що ОСОБА_4 їздив на заробітки. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що вони періодично припиняли сімейні відносини.

Окрім цього, за наявними у матеріалах справи доказами, заявник з 06.06.2000 р. до 14.03.2017 р. була зареєстрована в с. Гірськ. Відомості про проживання за іншими адресами в матеріалах справи відсутні.

При цьому, свідок ОСОБА_8 повідомив суд, що заявник та ОСОБА_4 проживали в с. Гірськ з 2001 року. За показаннями цього свідка заявник та померлий прожили разом у с. Гірськ 5-6 років.

З огляду на це, за показаннями свідка ОСОБА_8 заявник та померлий покинули місце проживання в с. Гірськ у 2006 - 2007 роках. Натомість, заявник у судовому засіданні повідомила, що це сталося у 2008 р. Крім того, про народження доньки свідок дізнався від ОСОБА_1 , оскільки вона тривалий час вже проживала у іншому населеному пункті, відтак такі показання не можуть беззаперечно свідчити про батьківство ОСОБА_4 .

Період проживання заявника з ОСОБА_4 з 2008 року за адресами: АДРЕСА_7 (рік чи два (тобто 2008 р. чи 2008 - 2009 роки)), АДРЕСА_8 (років три (тобто 2009-2011 роки чи 2010 - 2012 роки) чи два (тобто 2009-2010 роки чи 2010 - 2011 роки)), АДРЕСА_9 (один рік (тобто 2012 рік, чи 2013 рік, чи 2011 рік, чи 2012 рік)) жодним чином не підтверджено.

З паспортних даних ОСОБА_1 вбачається, що місце її проживання зареєстроване по АДРЕСА_2 з 15.03.2017 р.

При цьому, свідок ОСОБА_9 показала, що за вказаною адресою заявник з ОСОБА_4 проживала з 2016 року.

При цьому, жодних відомостей про проживання заявника у період з 2011 року (або 2012 року, або 2013 року (відповідно до показань заявника про період проживання на АДРЕСА_1 ) до 2016 - 2017 років матеріали справи не містять.

Сама заявник вказала, що донька народилася у той період, коли вона проживала на АДРЕСА_8, натомість жоден доказ не засвідчує обставин спільного проживання та обставин, які мали місце при народженні доньки у цей період.

Суд звертає увагу, що згідно пояснень заявника реєстрація народження дитини була проведена без заяви батька через те, що він був на заробітках і вони періодично припиняли свої відносини, що потребує з боку заявника надання переконливих доказів проживання сім`єю у період, що передував народженню дитини. Натомість, заявник клопотань про витребування доказів не заявляла та відповідних доказів не надала.

Зокрема, такими доказами могли бути договори оренди, рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, докази ведення спільного господарства із ОСОБА_4 , наприклад, докази, що підтверджують спільне придбання майна, оплату комунальних послуг тощо.

Свідок ОСОБА_10 надала показання, що на АДРЕСА_6 заявник переїхала 6-7 років назад. Тобто у 2017 - 2018 році, що суперечить показанням іншого свідка ОСОБА_9 .

При цьому, свідок ОСОБА_10 повідомила суд, що бачила ОСОБА_4 кожного дня і вранці, і ввечері, що суперечить поясненням заявника про те, що ОСОБА_4 їздив на заробітки та доказам, наявним в матеріалах справи про те, що ОСОБА_4 на час смерті перебував на військовій службі та помер згідно копії свідоцтва про смерть у м. Київ.

Аналогічно, свідок ОСОБА_9 надала показання, що ОСОБА_4 проживав постійно вдома до моменту смерті, що суперечить вищеописаним поясненням заявника та матеріалам справи.

Свідок ОСОБА_11 показала, що сама свідок з АДРЕСА_2 у 2011 році, однак підтримувала дружні відносини з ОСОБА_1 . У 2011 р. ОСОБА_4 став хрещеним батьком її дитини. При цьому, свідок зазначила, що останній постійно працював у ФОП « Тур », що суперечить поясненням заявника про виїзд ОСОБА_4 на заробітки у період, що охоплював час народження дитини та час реєстрації народження.

Таким чином, показання свідків містять між собою суперечності, що не дають змоги встановити факт батьківства, про який просить заявник. Крім того, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у своїх показаннях не повідомили факти, які б надавали можливість для суду визнати їх показання належними доказами, позаяк жоден з вказаних свідків не володіє інформацію стосовно обставин народження дитини у 2012 році.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Показання свідка ОСОБА_11 , яка є кумою заявника, не можуть бути визнані єдиним доказом батьківства ОСОБА_4 .

Зазначення померлим у картці соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби: «ОСОБА_7 2012» не може слугувати беззаперечним доказом визнання померлим батьківства за життя. Такий доказ може бути прийнято судом в якості встановлення ставлення ОСОБА_4 до ОСОБА_7 як до члена родини, що, втім, виходить за межі предмета доказування у даній справі, який вимагає від суду вивчення обставин ймовірності саме біологічного батьківства ОСОБА_4 та визнання останнім саме його.

При цьому, ОСОБА_4 у картці соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби за мобілізацією у ЗСУ, зазначив також у графі «домашня адреса (індекс, мобільний телефон, область, район, вулиця, будинок, місце реєстрації, місце проживання) саме: АДРЕСА_2 , попри те, що у вказаній графі очевидно допускалася варіативність зазначення інформації (місце реєстрації/місце проживання).

Крім того, у розділі про рідних, передбачається зокрема зазначення типу сімейних стосунків, при цьому, ОСОБА_1 зазначена як цивільна дружина, в той же час, хоча у відповідній графі зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тип сімейних стосунків з ними не зазначено, зокрема не зазначено, що вони є доньками ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Застосовуючи вказану норму, суд критично ставиться до довідки, виданої директором ліцею ОСОБА_22 , у якій ОСОБА_4 ототожнюється з батьком дитини, позаяк заклад шкільної освіти не уповноважений чинним законодавством на встановлення родинних зв`язків.

При цьому, засвідчення у довідці відвідування ОСОБА_4 батьківських зборів тощо може бути прийнято судом в якості встановлення ставлення ОСОБА_4 до ОСОБА_7 як до члена родини, що втім, виходить за межі предмета доказування у даній справі, як вже зазначалося судом.

Верховний суд у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 дійшов висновку, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Відтак суд критично ставиться до озвучених у судовому засіданні доводів заявника про те, що надані нею фотографії підтверджують спільне проживання її та ОСОБА_4 однією сім`єю.

Таким чином, суд констатує, що з огляду на суттєві протиріччя між показаннями свідків, поясненнями заявника та письмовими доказами у справі, за відсутності інших доказів, суд позбавлений можливості встановити, що ОСОБА_4 є батьком дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім цього, суд зобов`язаний також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Підсумовуючи викладене, надані заявником та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності суд вважає недостатніми для можливості обґрунтовано стверджувати про достовірність факту батьківства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 135 СК України, ст. ст. 12, 13, 71, 78-80, 263-265, 268, 273, 293, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук

(Повний текст рішення складено 24.07.2023 р.)