26.07.2023 Справа №469/197/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2023 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову,
в с т а н о в и в :
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 24 лютого 2023 року звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 753284,64 грн., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати, посилаючись на те, що 17 листопада 2022 року о 14.30 год. на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ біля с. Федорівка відповідач, керуючи транспортним засобом Vоlkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.2.3.6, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України та здійснив зіткнення з належним позивачеві транспортним засобом Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з висновком № 22/1195 від 22 грудня 2022 року вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 983284,64 грн., страхова компанія відповідача виплатила позивачу 230000,00 грн., тому різниця, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 753284,61 грн.
25 липня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 надав до судузаяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне відповідачу ОСОБА_3 .
На обгрунтування необхідності забезпечення позову заявник посилався на наявність підстав вважати, що ОСОБА_3 з метою уникнення відшкодування шкоди у зазначеному у позовній заяві розмірі може відчужити рухоме та нерухоме майно, яке є його власністю, на користь третіх осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст.150 ЦПК України).
Великою Палатою Верховного Суду 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 сформульовано висновок про співмірність виду забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, - із заявленими позовними вимогами про стягнення боргу, та зазначено, що суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, а саме з викладених у позовній заяві обставин щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до пошкодження майна, та суми заявлених збитків у розмірі 983284,64 грн., частину з яких у сумі 230000 грн. відшкодовано позивачеві страховою компанією, які свідчать про наявність підстав вважати, що існує ризик відчуження нерухомого майна відповідачів, а тому незастосування цих заходів може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
Відповідно до частини третої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Такі обставини судом не встановлені, а тому, з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, з урахуванням відсутності доказів завдання відповідачу збитків унаслідок накладення арешту на майно, зустрічне забезпечення судом не застосовується.
Відповідно до позовної заяви, загальний розмір заявлених позивачем позовних вимог до відповідача становить 753284,645 грн
Тому підлягає арешту рухоме та не рухоме майно відповідача на суму у зазначених межах заявлених позовних вимог.
Суд враховує, що конкретне майно боржника, яке підлягає арешту, може бути встановлене виконавцем при виконанні ухвали суду у порядку ст.ст.26, 56 Закону України Про виконавче провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 258-261 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Драненка В.В. про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , у межах позовних вимог на загальну суму 753284,64 грн.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя: