Справа № 638/1625/18
Провадження № 6/638/178/23
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Веліток Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення на примусове виконання виконавчого листа у цивільній справі 638/1625/18,-

встановив:

16.05.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення на примусове виконання виконавчого листа у цивільній справі 638/1625/18. В обґрунтування заяви вказано, що у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не міг пред`явити виконавчі листи до виконання з поважних причин, оскільки знаходився на лікуванні, потім в Україні було оголошено військовий стан.

Заявник у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач (боржник) у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 суму основної заборгованості 488,47 гривен, частку коштів від ефективності лічильника тепла 1976,18 гривен, витрати на поштові повідомлення від 07.05.2013 року та 17.12.2014 року в сумі 3,60 гривен та 3,65 гривен, інфляційні витрати 473,22 гривен, три відсотки річних 98,39 гривен, банківській збір 20,00 гривен, судовий збір в розмірі 640 гривен 00 копійок.

15.02.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено Додаткове рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 частку коштів від ефективності лічильника тепла 440,22 гривен, інфляційні витрати 57,12 гривен, три відсотки річних 3,82 гривен, інфляційні витрати від частки збережених відповідачем коштів 1055,06 грн.; 3% річних від частки збережених відповідачем грошей 185,41 грн.; витрати на поштове відправлення від 25.04.2018 року на суму 10,25 грн.

Судове рішення набрало законної сили, на виконання рішення видано виконавчі документи, які отримані позивачем 11.04.2019 року .

Ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на 14.06.2018- день видачі виконавчого листа) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 вчасно отримав виконавчі листи.

З наданих медичних довідок, виписок ОСОБА_1 вбачається, що останній хворіє, проходить тривалі курси лікування.

Окрім того, з наданого повідомлення державного виконавця вбачається, що виконавчий лист у справі №638/1625/18 було пред`явлено ОСОБА_1 08.08.2022, а з виконавчого листа випливає, що строк пред`явлення сплив 19.03.2022. Тобто, ОСОБА_1 пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання всього на 4 місяці та 10 днів.

Також суд враховує, що в Україні з 24.02.2022 року оголошено військовий стан, а м. Харків є прифронтовим містом, що також в свою чергу значно ускладнює звернення до державних органів та підприємств.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч.1 ст.433 ЦПК України).

Діюче законодавство не містить переліку обставин, що підлягають врахуванню судом при вирішенні питання поновлення пропущеного строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку має оцінити доводи, що наведені в обґрунтування заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та зробити висновок щодо поважності чи не поважності причини пропуску строку.

В даному випадку причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання обумовлені хворобою стягувача, тривалим лікуванням та військовим станом в країні.

Суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1 Конституції України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

За змістом визначеного статтею 18 ЦПК України імперативного припису судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі про Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконує вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

З огляду на викладене, наявні, причини пропуску строку для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання є поважними, що має наслідком поновлення пропущеного строку.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що у разі незадоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не можливо виконати рішення, остаточне судове рішення не може залишитись не виконаним на шкоду однієї із сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення на примусове виконання виконавчого листа у цивільній справі №638/1625/18 задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 10.04.2019 року на підставі рішення у справі №638/1625/18 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 частку коштів від ефективності лічильника тепла 440,22 гривен, інфляційні витрати 57,12 гривен, три відсотки річних 3,82 гривен, інфляційні витрати від частки збережених відповідачем коштів 1055,06 грн.; 3% річних від частки збережених відповідачем грошей 185,41 грн.; витрати на поштове відправлення від 25.04.2018 року на суму 10,25 грн.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя