справа №176/1762/23
провадження №2/176/796/23
у х в а л а

26 липня 2023 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту непроживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява, в якій позивач просить встановити факт непроживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Ознайомившись із поданою позовною заявою вважаю, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року в справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) указано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Предметом позову у даній справі є вимога про встановлення факту непроживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та визнання ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Однак, виходячи зі змісту позову позивач фактично намагається довести те, що лише вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 .

Вимога про встановлення факту постійного непроживання відповідача зі спадкодавцем за місцем відкриття спадщини та визнання його таким, що не прийняв спадщину, не є належним способом судового захисту позивача у розумінні ст.16 ЦК України, оскільки не передбачена нормами цієї статті та положеннями Книги Шостої ЦК «Спадкове право». Вказаний юридичний факт підлягає встановленню при вирішенні спадкового спору, а не як окрема позовна вимога.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №569/15147/17 (провадження №61-39308св18) та у справі №592/7860/17 (провадження №61-43757св18).

За таких обставин вважаю, що дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174-177, 184, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину - залишити без руху, надавши позивачу ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати десяти днів з часу отримання ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків та роз`яснивши йому, що у разі не виконання вимог ухвали подана позовна заява буде йому повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя