Справа № 946/4427/23
Провадження № 2/946/2606/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25.09.2017 між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона придбала у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами: АДРЕСА_1 . Факт розрахунку за будинок підтверджуються розписками. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не було здійснено в момент розрахунку, оскільки, відповідачі мали підготувати належний пакет документів. В момент передачі грошових коштів, у т.ч. передано ключі, тому на теперішній час вона разом з родиною проживають у зазначеному будинку. Неодноразово нею призначались зустрічі, у т.ч. в нотаріальній конторі, які відповідачами проігноровано. В останню зустріч в 2019 році, весь пакет документів на житловий будинок (правовстановлюючу та технічну документацію) їй передано, однак, це не замінює присутність у нотаріуса відповідачів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Таким чином, відповідачі не виконали умови щодо нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим Позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали 12.07.2023 до суду відзиви на позовну заяву, згідно яких визнають позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову ОСОБА_1 повністю. Також зазначили, що з`явитися до нотаріуса не в змозі, так як знаходяться за межами України та повертатися не планують.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 25.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передають у власність, а ОСОБА_1 приймає у власність нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 74,8 кв.м., в т.ч житловою площею 47,8кв.м., з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що 25.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір (розписка), відповідно до якого ОСОБА_2 отримала від позивача за продаж своєї частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 3500 доларів США (а.с. 12).

25.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір (розписка), відповідно до якого ОСОБА_3 отримала від позивача за продаж своєї частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 3500 доларів США (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.11.2019 позивач змінила своє прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 12.03.2004р., рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2023 у справі №500/8558/18, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Черненко С.М. Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 21.09.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1833, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_2 належить 11/155 частин, а ОСОБА_3 - 4/15 (а.с. 29-42).

Дана інформація також підтверджена технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями, виданим ФОП ОСОБА_8 5.12.2020 (а.с. 43-47).

Між сторонами договір купівлі продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений і відповідач порушив зобов`язання встановлені сторонами.

На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частинами першою, другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Зазначений договір відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З оглядом на вищевказане, та з огляду на те, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та з огляду на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, вищевказаний договір підлягає визнанню дійсним та визнається право власності таким чином за ОСОБА_1 встановлюється відповідно ст.328 ЦК України та з урахуванням положень ст.220 ЦК України.

Враховуючи викладене, на думку суду обґрунтованими є посилання позивачки на дійсність договору купівлі-продажу нерухомого майна та правомірними є вимоги про визнання дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25.09.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 81, 200, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25.09.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 21.07.2023р.

Суддя: А.С.Адамов