Справа № 481/940/23
Провадж.№ 2-з/481/8/2023
У Х В А Л А

іменем України

(про забезпечення позову)

21.07.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Уманської О.В., за участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П., розглянувши без повідомлення учасників справи, заяву представника позивача ФГ «Промінь», ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

12.05.2023 року Фермерське господарство «Промінь» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «КОНДОР С», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та договору оренди землі, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки та права оренди земельної ділянки.

В силу вимог ст. 14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючу по цій справі суддю Уманську О.В.

Ухвалою від 18.05.2023 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

19.07.2023 року представник позивача ФГ «Промінь», адвокат Павлов Ю.В., подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив з метою запобігання відчуження спірної земельної ділянки, необхідності зміни предмету позову, необхідності збільшення позовних вимог, що істотно може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірних земельних ділянок, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними та фізичними особами ; заборони передавати в користування (суборенду) спірних земельних ділянок, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними та фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 19.07.2023 року представник позивача ФГ «Промінь», адвокат Павлов Ю.В., подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив з метою запобігання відчуження спірної земельної ділянки, необхідності зміни предмету позову, необхідності збільшення позовних вимог, що істотно може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, вжити заходів до забезпечення позову шляхом:

1)заборони ОСОБА_2 відчужувати земельну ділянку площею 20 га, кадастровий номер :03:000:0861, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами;

2)заборони ОСОБА_2 передавати в користування земельну ділянку площею 20 га, кадастровий номер :03:000:0861, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами;

3)заборони ОСОБА_3 відчужувати земельну ділянку площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888. розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання буд-яких угод з юридичними чи фізичними особами;

4)заборони ОСОБА_3 передавати в користування земельну ділянку площею 17 га. кадастровий номер :03:000:0888, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами;

5)заборони Фермерському господарству «КОНДОР С» передавати в користування (суборенду) земельну ділянку площею 20 га, кадастровий номер :03:000:0861, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання буд-яких угод з юридичними чи фізичними особами;

6) заборони Фермерському господарству «КОНДОР С» передавати в користування (суборенду) земельну ділянку площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888. розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами.

В обґрунтування заяви покликався на те, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 р. у справі 915/945/20 визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 06.02.2020 №2632/0/14-20-СГ Про припинення права постійного користування земельними ділянками в частині припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 37,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, посвідченого державним актом на право постійного користування землею серії МК від 28.01.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №148; визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 16.03.2020 №5460/0/14/20/СГ Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність без зміни цільового призначення; визнано за Фермерським господарством Промінь, , право постійного користування земельною ділянкою площею 37,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області.

Разом з тим зазначеним рішенням не відновлено право Фермерського господарства «Промінь» щодо постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 37 га., оскільки даною земельною ділянкою володіють та користуються відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ФГ «КОНДОР С» завдяки укладеним договорам. Процес розпорядження земельною ділянкою продовжується, незважаючи на подання позову та відкриття провадження у справі. Зокрема 12.07.2023 року за ФГ «КОНДОР С» було зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888, на підставі договору оренди від 12.07.2023 року, сторонами якого є ОСОБА_3 та ФГ «КОНДОР С».

Така обставина зумовлює вжиття додаткових заходів щодо поновлення порушеного права ФГ «Промінь», оскільки подальші можливі дії відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ФГ «КОНДОР С» щодо розпорядження земельними ділянками площею 20 га кадастровий номер :03:000:0861 і площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888, а саме відчуження їх на користь інших осіб , передача їх в суборенду іншим особам , можуть призвести до як ускладнення поновлення права ФГ «Промінь» щодо постійного користування земельною ділянкою площею 37 га так і до ускладнення виконання рішення суду у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Під час розгляду справи «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ в п. 185 рішення від 23 січня 2014р. нагадав, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову обґрунтовується тим, що процес розпорядження земельною ділянкою продовжується, незважаючи на подання позову та відкриття провадження у справі. Спірною земельною ділянкою (складається з земельної ділянки :03:000:0861 площею 20 га та :03:000:0888 площею 17 га) володіють та користуються відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ФГ «КОНДОР С» завдяки укладеним договорам. Крім того 12.07.2023 року за ФГ «КОНДОР С» було зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888, на підставі договору оренди від 12.07.2023 року, сторонами якого є ОСОБА_3 та ФГ «КОНДОР С».

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 відчужувати земельну ділянку площею 20 га, кадастровий номер :03:000:0861, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами;та встановлення заборони ОСОБА_3 відчужувати земельну ділянку площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888 розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання буд-яких угод з юридичними чи фізичними особами, оскільки поведінка відповідачів дає підстави вважати, що наявна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки власники земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть відчужити її, чи в інший спосіб передати право на неї третім особам.

Вимоги представника позивача щодо заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ФГ «КОНДОР С» передавати в користування (суборенду) спірних земельних ділянок не можуть бути задоволеними, оскільки в такому випадку буде порушено ст.1 Першого протоколу до Конвенції де передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому суд враховує, що вказаний захід забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, а також такий що носить тимчасовий характер і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення та ту обставину, що сама по собі заборона відчуження спірної земельної ділянки без наміру власників її відчужити жодним чином не впливає на права та законні інтереси власників.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України судом не встановлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ФГ «Промінь», ОСОБА_1 , про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати земельну ділянку площею 20 га, кадастровий номер :03:000:0861, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами.

Заборонити ОСОБА_3 відчужувати земельну ділянку площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888 розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання буд-яких угод з юридичними чи фізичними особами.

Вимоги щодо забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 передавати в користування земельну ділянку площею 20 га, кадастровий номер :03:000:0861, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами; встановлення заборони ОСОБА_3 передавати в користування земельну ділянку площею 17 га. кадастровий номер :03:000:0888, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами; встановлення заборони Фермерському господарству «КОНДОР С» передавати в користування (суборенду) земельну ділянку площею 20 га, кадастровий номер :03:000:0861, розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання буд-яких угод з юридичними чи фізичними особами; встановлення заборони Фермерському господарству «КОНДОР С» передавати в користування (суборенду) земельну ділянку площею 17 га, кадастровий номер :03:000:0888. розташовану на території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, шляхом укладання будь-яких угод з юридичними чи фізичними особами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 21.07.2023 року.

Суддя