Номер провадження: 22-ц/813/969/23
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 м. Одеса

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Цюри Т.В.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2021 року у складі судді Мазун І.А.,

встановив:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про розірвання договору споживчого кредиту № 698142664 від 11.04.2020 на загальну суму кредиту 19838,22 грн та додаткові угоди до нього.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено договір споживчого кредиту № 698142664. На момент підписання договору, ОСОБА_1 не розраховувала на те, що обставини значно зміняться. В результаті загальнодержавного карантину, що спричинені пандемією COVID-19, у неї виникли суттєві труднощі з виплатою коштів позики, у зв`язку з тим, що Уряд постановою № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID -19» заборонив деякі види діяльності, зокрема, й відвідування закладів освіти, а саме, дитячий садок № 197 м. Одеси, в якому вона працює вихователем.

Наразі, ОСОБА_1 отримує заробітну плату за мінімальною ставкою, без нарахування премій та надбавок, додаткових засобів для існування не має, сама виховує дитину, 2014 року народження. Також позивач посилається на те, що за загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору. При цьому, договором споживчого кредиту № 698142664 від 11.04.2020 не передбачена така умова, як форс-мажор (обставини непереборної сили).

Договору споживчого кредиту № 2577450 від 27.06.2020 передбачена фіксована процентна ставка 0,95 % в день, що складає річну процентну ставку за кредитом 347,7 %.

Враховуючи те, що спір між сторонами по справі неможливо урегулювати до судового розгляду шляхом переговорів між сторонами, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2021 року позовну заяву залишено без задоволення.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не має наміру оспорювати факт отримання грошових коштів та визнавати цей договір недійсним, а лише його розірвати в судовому порядку для отримання змоги оплатити тіло кредиту з нарахованими процентами, без урахування пені та штрафних санкцій. Судом не прийнято до уваги той факт, що договір був укладений 11.04.2020 в період дії загальнодержавного карантину, який був введений 11.03.2020, вона працює вихователем в дитячому садочку № 197 м. Одеси, який з 12.03.2020 по 26.05.2020 знаходився на карантині, відповідно вона була переведена на 50 % оплати праці від мінімальної заробітної плати, що унеможливлює виконання умов договору.

14.06.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало суду відзив на апеляційну скаргу та просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Відзив обґрунтовано тим, що у кредитному договорі відсутнє право на одностороннє припинення зобов`язань, позивач не виконала грошові зобов`язання належним чином та не надала належних доказів наявності істотних обставин через які договір має бути розірваний.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 698142664.

За умовами наведеного договору фінансова установа надала позивачу кредит без конкретної споживчої мети, грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4. Договору.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору ОСОБА_1 без конкретної споживчої мети, надано кредит в сумі 9200 грн. на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, на умовах строковості та зворотності.

21.04.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 698142664 від 11.04.2020.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 Додаткової угоди, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 21.04.2020 на строк дії Договору № 698142664 від 11.04.2020.

10.05.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 698142664 від 11.04.2020.

Згідно з п. 1 та п. 6 наведеної угоди сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором № 698142664 від 11.04.2020, а саме на 29 днів.

20.05.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 698142664 від 11.04.2020.

Умовами п. п. 1, 2 даної угоди, сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 3500 грн. з 20.05.2020 на строк дії Договору № 698142664 від 11.04.2020.

29.05.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 698142664 від 11.04.2020.

Згідно п. 1, 2 даної угоди, сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 2000 грн. з 29.05.2020 на строк дії Договору № 698142664 від 11.04.2020.

09.06.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 698142664 від 11.04.2020.

Відповідно до п. 1 та п. 6 якої, сторони дійшли згоди, що у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором № 698142664 від 11.04.2020, а саме на 30 днів.

09.07.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 698142664 від 11.04.2020.

За умовами п. 1 та п. 6 даної угоди, сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором № 698142664 від 11.04.2020, а саме на 30 днів.

За приписами ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За припасами ч. 1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу ст. ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України в силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Порядок надання ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» грошових коштів у кредит врегульовано Правилами.

Так, згідно з пунктами 3.1. - 3.3. Правил заявник заповнює заявку на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, позначені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. У заявці заявник зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту.

Заповнюючи заявку, заявник у відповідності до розділу 5 цих Правил, надає свою згоду на передачу товариству своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану заявника та його спроможності виконати зобов`язання за договором.

Заповненням заявки позичальник засвідчив (підтвердив) прийняття загальних умов з надання кредиту, як невід`ємних умов кредитного договору, а також засвідчив (підтвердив), що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» , частиною 2 статі 11 Закону України «Про захист прав споживачів», та їх зміст, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Кредитний договір укладений сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору.

Договір містить повну інформацію щодо умов кредитування: строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки фіксованого платежу, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань.

Тобто, ОСОБА_1 заповнюючи заявку на отримання кредиту на сайті товариства, погодилась з умовами викладеними в договорі та завідомо усвідомлювала наслідки невиконання такого договору.

Отже, наведене спростовує посилання позивача на той факт, що оспорюваний договір не містить умов щодо форс-мажорних обставин.

Як на підставу розірвання договору № 698142664 ОСОБА_1 посилається на те, що на момент підписання договору, вона не розраховувала на те, що у неї значно зміняться фінансові обставини в результаті загальнодержавного карантину, що спричинені пандемією COVID-19.

ОСОБА_1 зазначає, що працює вихователем в дитячому садочку № 197 м. Одеси, який з 12.03.2020 по 26.05.2020 знаходився на карантині, відповідно вона була переведена на 50 % оплати праці від мінімальної заробітної плати без нарахування премій та надбавок, що унеможливлює виконання умов договору.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року.

Таким чином, на час укладення 11 квітня 2020 року кредитного Договору № 698142664, вже існували обставини, на які посилається позивач.

Разом з тим, зменшення прибутків та/або скрутне фінансове становище не є тією обставиною, що звільняє боржника від виконання обов`язків та не є підставою для розірвання договору у розумінні ст. 651 ЦК України.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З огляду на вище викладене та те, що доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 24.07.2023

Головуючий:

Судді: