КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/10423/22

13 липня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Кролівець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Янченко А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 04.03.2020 року між сторонами було укладено договір позики. На виконання умов даного договору 04.03.2020 року позивач передала відповідачу 4500,00 доларів США, на підтвердження чого відповідач склав розписку, згідно якої зобов`язувався повернути борг до 04.03.2021 року.

Крім того, 04.03.2020 року між сторонами було укладено ще один договір позики. На виконання умов даного договору 04.03.2020 року позивач передала відповідачу 10000,00 доларів США, на підтвердження чого відповідач склав розписку, згідно якої зобов`язувався повернути борг до 05.04.2020 року.

Позивач вказує, що після настання терміну погашення боргів вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути борг, проте, станом на момент пред`явлення позову відповідач борги не сплатив.

З огляду на вище викладене, просила суд стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) борг у розмірі 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) доларів США, що в перерахунку на національну валюту гривню станом на день звернення до суду становить 539 120,00 гривень боргу.

26.04.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про забезпечення позову.

В обгрунтування вимог заяви зазначала, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/10423/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Підставою і причиною для подачі вказаного позову слугує та обставина, що відповідач ОСОБА_2 не бажає у добровільному порядку вирішити спір щодо повернення боргу за договором позики, оскільки незважаючи, на взяті на себе зобов`язання та неодноразові прохання повернути борг не бажає і ніяких дій, спрямованих на вирішення спору, не вчиняє.

Тому, на переконання позивача, враховуючи вище наведене, протиправну, на думку позивача, поведінку відповідача, яка полягає у недотриманні вимог Цивільного кодексу України щодо повернення боргових зобов`язань - є об`єктивні підстави вважати, що він може продати своє нерухоме майно або здійснюватиме дії спрямовані на його здешевлення, що не тільки утруднить виконання судового рішення, а й може призвести до неможливості його виконання.

Крім того, заявниця вказувала, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише його можливість розпоряджатися ним. Також зазначала, що з фотокарток вказаного нею у заяві домоволодіннявідповідача, які долучені до поданої заяви, вбачається, що відповідач там не проживає і навіть не зареєстрований, що свідчить про те, що забезпечення позову відповідачу ніяких незручностей не створить.

З огляду на вище викладене, просила суд вжити заходи забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на житловий будинкок з надвірними спорудами, який належить відповідачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі- продажу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43,5 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., вартість зазначеного будинку становить 13 206 грн, а згідно висновку про ринкову вартість нерухомого майна, його вартість становить 502 700,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 369/10423/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 22 травня 2023 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором позики в сумі 14 500 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 530 120,00 грн.

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності відповідача перебуває будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43,5 кв. метри, житловою площею 21,5 кв.м, вартість зазначеного будинку становить 13 206 грн.. Також згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості про заборону відчуження вказаного нерухомого майна відсутні. Відповідно до відомостей з державного реєстру іпотек, відомості про вказане нерухоме майно у вказаному реєстрі також відсутні, що свідчить про відсутність законодавчих перепон для відчуження зазначеного нерухомого майна відповідачем.

Вказує на те, що відповідно до висновку про вартість нерухомого майна станом на 26.01.2023 року вартість вказаного будинку становить 502 700 грн., тобто, майже є співмірною з ціною позову.

Звертає увагу на те, що будь - якою іншою нерухомістю, або іншими ліквідними активами, ОСОБА_2 не володіє, в тому числі і рухомим майном, також вказана особа ніде не працює, а тому незрозуміло, яким чином, у разі задоволення позову, з нього будуть стягнуті грошові коши за договором позики.

Вказує на те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, спрямовані на відчуження вищезазначеного житлового будинку, відповідач буде мати можливість відчужити належне йому на праві власності майно, що в свою чергу може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 у приватних бесідах із своїми близькими знайомими і з позивачкою також неодноразово висловлював наміри відчужити майно, яке належить йому на праві приватної власності, для унеможливлення виконання майбутнього рішення суду, оскільки на даний час воно перебуває у його приватній власності і він може вільно та безперешкодно ним розпорядитися.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явились, про день та час слуханння справи судом повідомлені в установленому законом порпрядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колгія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 березня 2020 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 110 000,00 грн., що еквівалентно 4 500,00 дол. США, які боржник зобов"язався повернути до 03 квітня 2021 року, що підтверджується копією розписки.

04 березня 2020 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 250 000,00 грн., що еквівалентно 10 000,00 доларів США, які боржник зобов"язався повернути до 05 квітня 2020 року, що підтверджується копією розписки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником будинку з надвірними спрудами за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, зробленого Товариством з обмеженою відповідальністю Контакт- Сервіс на замовлення ОСОБА_3 (за дорученням), ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 43,5 м2 та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_3 становить 502 700,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову шляхом накладенння арешту на будинок АДРЕСА_3 , який є власністю відповідача у справі, суд першої інстанції посилався на те, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у майбутньому.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 14 500,00 доларів США, що еквівалентно 530 120,00 грн.

Таким чином, позивачка звернулась до суду з позовними вимогами майнового характеру й предметом позову є грошові кошти за договорами позики від 04 березня 2020 року.

Враховуючи зміст позовних вимог, предмет спору та ціну позову, колегія суддів приходить до висновку, що захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне відповідачу майно, а саме:на будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , варість якого згідно висновку про ринкову вартість нерухомого майна, зробленого Товариством з обмеженою відповідальністю Контакт- Сервіс, становить 502 700,00 грн. , є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України.

Висновки суду першої інстанції про те, що доводи, зазначені в заяві про забезпечення позову не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, колегія суддів вважає помилковими, оскільки, як встановлено судом відповідач є власником будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_3 та він, як власник, має право в будь-який момент відчужити належне йому майно, а тому невжиття вказаного заходу забезпечення позову може призвести до відчуження даного майна відповідачем та утруднення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позовуу даній справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що наявність арешту вказаного майна ніяким чином не обмежує відповідача в праві користування майном, обмеження стосується лише права відчуження даного майна на час розгляду спору судом.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 рокупідлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149,150, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешту на житловий будинкок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43,5 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі- продажу від 04.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Грищенко С.Г.

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , адресареєстрації : АДРЕСА_2 .

Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Постанова підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення постанови до виконання три роки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 липня 2023 року.

Головуючий: Судді: