Єдиний унікальний номер судової справи 712/7214/23
Провадження № 2-о/712/187/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л. Є.

За участю

секретаря судового засідання Лебеденко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Черкаси у порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

представника заявника адвоката Шевченка Олега Анатолійовича

заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів

цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального

управління Міністерства юстиції

(м. Київ)

вимоги заявника про встановлення факту смерті особи у певний час,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника.

17.07.2023 представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Шевченко І.О. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вищезазначеною заявою, відповідно до якої просить суд встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Костомарове, Великоолександрівського району Херсонської області та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Нова Каховка, Каховського району, Херсонської області; причина смерті: хронічна недостатність кровообігу в мозку та церебральний атеросклероз 167.2; на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України в місті Нова Каховка, Каховського району, Херсонської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За фактом його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 Сімферопольським районним відділом ЗАГС № 2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим були видані довідка про смерть № С-02211 та свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 . Причиною смерті батька особи, в інтересах якої заявлена дана заява є: хронічна недостатність кровообігу в мозку та церебральний атеросклероз 167.2.

ОСОБА_2 був похований на цвинтарі в місті Нова Каховка, Каховського району Херсонської області.

У Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відмовлено 07.07.2023 в проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки наявні довідка про смерть і свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті; рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявниця є донькою померлого, тому встановлення факту смерті має дня неї юридичне значення, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку належно повідомлялися про час і місце слухання справи.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко О.А. надав заяву про розгляд справи його участі, заяву про встановлення факту смерті особи підтримав і просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу ДРАЦС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до судового засідання не з`явився, скерував клопотання про розгляд справи без участі їх представника, заперечень не зазначили, у вирішенні справи покладаюся на розсуд суду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 07.04.2023 «99100030 Симферопольский районный отдел ЗАГС №2 Департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым» убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Нова Каховка Каховського району Херсонської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 07.04.2023 зроблено актовий запис № 9.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявницею також надана копії: довідки про смерть № С-02211 від 07.04.2023, у якій причиною смерті вказано: хронічна недостатність мозкового кровообігу, церебральний атеросклероз 167.2, корінець медичного свідоцтва про смерть до облікової форми № 106/У-08 від 23.02.2023.

Померлий ОСОБА_2 мав паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області у жовтні 1996 року.

Померлий був батьком заявниці, на підтвердження чого надані копії : свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Нова Каховка Херсонської області, у якому батьком дитини зазначений ОСОБА_2 , свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 , виданого 24.09.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нова Каховка, з якого убачається, що ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_3 та дружина змінила прізвище на « ОСОБА_5 », паспорту на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 , виданого Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області17.02.1999 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, а також скрін-копію у додатку «Дія» довідки переселенця № 3515- від 19.04.2022 на ім`я заявниці.

На підтвердження відмови Відділу ДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів заявницею надана відмова від 05.07.2023 за № 2094/32.17-04-05, оскільки надане заявником свідоцтво серія НОМЕР_3 , не є підставою для вчинення такої реєстрації.

V. Оцінка Суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно наказу 143 від 15 травня 2023 року) у розділі ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України», пункту 10 визнано Каховський район, зокрема Новокаховську міську територіальну громаду за винятком смт. Козацьке та с. Веселе (код UA0032937), тимчасово окупованою територією з 24 лютого 2022 року по теперішній час.

Згідно статей 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією України та законами України. Зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до принципу 20 Керівних принципів з питання про переміщення осіб всередині країни, які були розроблені та прийняті в 1998 році за дорученням Генеральної Асамблеї ООН та Комісії з прав людини, кожна людина, де б вона не знаходилась має право на визнання її правосуб`єктності. Для забезпечення цього права особам, які переміщені всередині країни відповідні органи влади надають всі документи, які необхідні для поваги і здійснення їхніх законних прав, як-то паспорти, посвідчення особи, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб і свідоцтва про смерть. Органи влади сприяють, зокрема, у видачі нових документів або заміні документів, втрачених під час переміщень, без будь-яких необґрунтованих умов, як-то вимога повернення на місце звичайного проживання для отримання цих та інших необхідних документів.

Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачений розгляд судом справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду ( ч.2 ст. 317 ЦПК України).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню ( ч.4 ст. 317 ЦПК України).

Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини 1 ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 2,3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду

У ході розгляду справи з`ясовано, що реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану смерті ОСОБА_2 не проведена, проте, з аналізу наданих суду доказів доводиться, що смерть останнього настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, оскільки реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, але існують переконливі докази його смерті, суд вважає, що є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина ОСОБА_2 , який помер в місті Нова Каховка Каховського району Херсонської області, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,259,263-265,268, 315-319 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Шевченка Олега Анатолійовича, заінтересована особа : Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи у певний час задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Костомарово Великоолександрівського району, Херсонської області.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті місто Нова Каховка Каховського району Херсонської області, що є тимчасово окупованою території України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає до негайного виконання.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 . Представник заявника адвокат Шевченко О.А.

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м. Черкаси, вул. Небесної сотні, 3.

Головуючий Л. Є. Мірошниченко