Номер провадження: 22-ц/813/3202/23
Справа № 946/785/22
Головуючий у першій інстанції Адамов А.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Цюри Т.В.,

за участю секретаря - Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сенс Банк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2022 року у складі судді Адамова А.С.,

встановив

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «Альфа банк» про:

- визнання припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 2006/669/19-2 від 30 січня 2006 року (зі змінами);

- визнання припиненим кредитний договір №2006/669/19-2 від 30 січня 2006 року (зі змінами) внаслідок припинення зобов`язання;

- визнання припиненим договір іпотеки від 03 березня 2006 року (зі змінами від 01 липня 2009 року) внаслідок припинення основного зобов`язання за кредитним договором;

- зняття обтяження та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо всіх обтяжень нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12000557.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 30.01.2006 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір за № 2006/669/19-2, 03.03.2006 у у місті Ізмаїлі на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2006/669/19-2 від 30.01.2006 між сторонами кредитного договору укладено Іпотечний договір.

05.06.2015 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 155 098,42 грн.

10.09.2019 загальними зборами Акціонерного товариства «Альфа банк» та ПАТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа банк».

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2021 року по справі № 500/3363/15 позов АТ «Альфа банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2021 року скасовано та у задоволені позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку зі спливом строк позовної давності. Отже, станом на 23.11.2021 спір щодо наявності боргу за кредитним договором та підстави його стягнення вирішено в судовому порядку.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з наведеним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його до суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 відмовлено банку у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з пропуском строку позовної давності. В результаті того, що судовим рішенням відмовлено у стягненні кредитної заборгованості то зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором та за іпотечним договором припинились. Проте, суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не врахував фактичні обставини справи та дійшов передчасних і хибних висновків щодо суттєвих обставин справи, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

АТ «Альфа Банк» змінив назву на АТ «Сенс Банк».

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду вважав законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2006 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2006/669/19-2.

За умовами наведеного договору ПАТ «Укрсоцбанк» надає ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 25 000 доларів США зі сплатою 12,5 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: з лютого 2006 року по грудень 2010 року щомісячно рівними частками по 417 доларів США; в січні 2011 року - 397 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 29 січня 2011 року.

Відповідно до п. п. 3.3.8., 3.3.9 договору ОСОБА_1 зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному в 1.1 цього Договору.

Пунктом 4.4. договору встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків визначених п. п. 3.3.2. - 3.3.7., 3.3.11.- 3.3.13. та 3.3.16. цього договору, порушення позичальником умов договорів, визначеного у п. 1.3. цього договору, протягом більше, ніж сорок п`ять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

За умовами п. 4.5 договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.3.3.8 та 3.3.9 цього договору протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом та нараховані штрафні санкції.

За приписами п. 7.3 договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань, з урахуванням положень п. 7.5 цього договору.

Відповідно до п. 7.4 договору у разі настання обставин, визначених п. 3.2.3., 4.4., 4.5, 5.4 цього договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов`язаний погасити кредит. Сплатити проценти за фактичний час користування кредиту та нараховані штрафні санкції.

01.07.2009 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту № 2006/669/19-2 від 30.01.2006, за умовами якої перший абзац договору кредиту було викладено в новій редакції: кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання в сумі 25 000 доларів США зі сплатою 14 процентів річних та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 29.01.2016 (включно), на умовах, визначених цим договором. Погашення кредиту здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, починаючи з лютого 2006 року (останній платіж у січні 2016 року) згідно з графіком, наведеним у додатковій угоді.

03.03.2006 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2006/669/19-2 від 30.01.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, предметом іпотеки визначено 21/440 частину нежитлових приміщень вбудованих в жилий будинок, загальною площею 182.5 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12000557.

Вартість предмету іпотеки визначена сторонами у розмірі 180000 грн.

Згідно з п.6.3 Іпотечного договору він діє до припинення основного зобов`язання.

01.07.2009 сторонами договору Іпотеки до його пунктів 1.4.1 та 1.4.2 внесено зміни щодо порядку та строків розрахунків.

05.06.2015 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 155 098,42 грн.

10.09.2019 загальними зборами Акціонерного товариства «Альфа банк» та ПАТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію ПАТ «Укрсоцбанк» шлях приєднання до АТ «Альфа банк».

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2021 року по справі № 500/3363/15 позов АТ «Альфа банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2021 року скасовано та у задоволені позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Позивач вважає, що оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 відмовлено у стягнення кредитної заборгованості, у зв`язку зі спливом строку позовної давності то його зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки припинилось.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України.

Відповідно до цієї норми особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Тобто, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Отже, ЦК України не визнає сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання.

Таким чином, за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропуску строку позовної давності, зобов`язання не припиняється.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сплив позовної давності про стягнення боргу за кредитним договором не може вважатися підставою для припинення зобов`язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Як вказано в ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

В зв`язку з тим, що грошове зобов`язання позивача за кредитним договором залишилось не виконаним, відсутні підстави передбачені законом вважати припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеного на забезпечення такого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не застосовано висновки ВС у справі №710/343/17 підставою скасування рішення суду бути не можуть, оскільки обставини справи не є подібними до тих, що виникли між сторонами, зобов`язання за кредитним договором у цій справі є припиненим внаслідок його повного виконання.

Доводи апеляційної скарги про не з`ясування судом обсягу прав правонаступника підставою скасування рішення суду бути не можуть, оскільки такі обставини не були предметом та підставою позову, суд розглядає справу в межах позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем фактично визнаний позов, що залишилося поза увагою суду до уваги не приймаються, оскільки ненадання відзиву відповідачем не є ознакою визнання позову.

З огляду на викладене та те, що доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 24.07.2023

Головуючий:

Судді: