Справа № 646/1012/23
№ провадження 2/646/926/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2023 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - Демченко І.М. за участю секретаря Соболь Ю.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав,
за участю представника позивача - адвоката Рибак Я.В.
ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомги діє адвокат Рибак Я.В., звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що від народження відповідач не приймає участі у її вихованні, не спілкується з нею та взагалі не цікавиться її життям, станом здоров`я, розвитком, навчанням, повністю ухилившись від виконання батьківських обов`язків. Крім того, позивач вказує, що на цей час вона створила сім`ю, зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , який разом з нею виховує доньку Крім того, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.
Ухвалою суду від 30.03.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.05.2023 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рибак Я.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вони ніколи в шлюбі не перебували, однією сім`єю не проживали. Від народження дитина проживає разом з матір`ю, відповідач не цікавиться донькою, будь-який контакт між сторонами відсутній. 02.06.2018 позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 , який займається вихованням дитини, приймає активну участь в її утриманні, ставиться до неї як до рідної, а дитина вважає його своїм батьком, бо інший батько їй не відомий. У подальшому ОСОБА_4 має намір удочерити ОСОБА_5 .
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав.
За положеннями частини третьої статті 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи.
Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 та заяву про розгляд справи без його участі.
Суд, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків та з`ясувавши думку органу опіки та піклування, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що ОСОБА_2 , та ОСОБА_7 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сторони у шлюбі не перебували, батьківство ОСОБА_2 встановлено відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.
Від народження дитини відповідач у справі проживав окремо від доньки. Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
З повідомлення КНП ?Міська дитяча клінічна лікарня 24? Харківської міської ради встановлено, що дитиною опікується позивач.
На підставі довідки ?Маріїнської гімназії №6? Харківської міської ради від 22.02.2023 встановлено, що шкільним життям дитини цікавиться матір ОСОБА_1 її чоловік ОСОБА_4 , які беруть активну участь у житті класу, постійно відвідують батьківські збори. Батько дівчинки за час навчання з 02.09.2018 не цікавився успіхами дитини, до класного керівника і вчителів гімназії з питань навчання і виховання ОСОБА_5 не звертався.
Зі свідоцтва про шлюб встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.06.2018 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він познайомився з ОСОБА_1 та її донькою у 5 році, з того часу він жодного разу не бачив біологічного батька ОСОБА_5 . Підтвердив, що після реєстрації шлюбу у 2018 році вони проживають разом та спільно опікуються дитиною, яку він фактично вважає своєю донькою, а дитина, у свою чергу, вважає його батьком, адже у школі підписує свої роботи ОСОБА_5. Відповідач не цікавиться життям ані позивачки, ані дитини всі ці роки. Пояснив, що з метою поїздки на відпочинок за кордон, вони вимушені були шукати відповідача з метою отримання дозволу на перетин кордону, однак це не принесло позитивних результатів.
Рішеннями Харківської міської ради від 27.03.2019 та 28.08.2019 підтверджено висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю.

Свідок ОСОБА_8 , який є сусідом родини ОСОБА_9 , у судовому засідання пояснив, що до недавно він навіть не зав, що ОСОБА_4 не є біологічним батьком ОСОБА_5 , оскільки він завжди опікувався дитиною, возить її до школи, забезпечує дозвілля та відпочинок. Жодних сумнівів, як у стороннього спостерігача, що ОСОБА_4 не є батьком дівчинки у нього не виникало.

Свідок ОСОБА_10 надав аналогічні пояснення суду.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно зі ст.164 Сімейного Кодексу України, є підставою позбавлення батьківських прав.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, складеного Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради за № 205 від 08.06.2023, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 запрошувався на співбесіду, однак не з`явився до служби у справах дітей, пояснень чи документів не надав. Крім того, з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні доньки ОСОБА_5 та щодо усунення перешкод у спілкуванні з донькою з боку матері не звертався.

Таким чином, обставини справи свідчать про те, що окреме проживання дитини від батька не було домовленістю у родинному колі, а викликано байдужою до долі дитини поведінкою відповідача, відсутністю належного піклування та турботи як про доньку, так і про її матір. Від народження позивачка з донькою проживають окремо від відповідача, за весь цей час ОСОБА_2 не виявляє інтересу до дитини, не бажає її виховувати, дбати про захист її інтересів, сприяти у її фізичному, духовному розвитку, забезпечувати матеріально та стати справжньою підтримкою, особливо у період повномасштабної війни та соціальної вразливості неповнолітньої.

Відповідач за весь цей час, починаючи з 2011 року, не поцікавився долею дитиною та її потребами.

З викладеного вбачається, що відповідач понад 10 років не проявляє до доньки жодної батьківської любові та турботи, не спілкується з нею, не цікавиться її долею, станом здоров`я, бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з нею.

Як встановлено із висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки відповідатиме інтересам дитини, оскільки ОСОБА_2 свідомо самоухилився від виконання своїх обов`язків.

Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Незалежно від місця проживання та роду занять відповідача, він зобов`язаний постійно приймати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Суд зазначає, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; недостатнє спілкування з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьківських прав.

Вищевикладені обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням доньки, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком Департаменту служб у справах дітей, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, відповідатиме її інтересам.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, не піклується про неї від народження, а отже не має тісного психологічного зв`язку з нею, суд з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі № 486/341/22, провадження № 61-180св23 від 27.06.2023 приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

За положеннями ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 90, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.164, 166 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 24.07.2023.

Головуючий : І.М.Демченко