ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1360/22 Номер провадження 22-ц/814/1951/23Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Дряниці Ю.В.,

розглянула у письмовому провадженні за наявними матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради

на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 липня 2022 року, у складі судді Маханькова О.В., повний текст рішення складено 19.07.2022, у справі за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, абонентської плати, 3% річних, інфляційних втрат.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2022 року КП «Теплоенерго» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду, абонентську плату у сумі 58 774 грн. 52 коп., нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 5294 грн. 54 коп., інфляційні втрати в сумі 12 995 грн. 05 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

В обґрунтування вимог зазначало, що КП «Теплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 .

Вказувало, що неналежне виконання зобов`язань щодо сплати комунальних послуг призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16 червня 2022 року (за період з 01.04.2017 по 30.04.2022) складає 58 774 грн. 52 коп., що підтверджується роздруківкою про заборгованість.

Окрім того, боржникам на суму заборгованості нараховано 3% річних в сумі 5 294 грн. 54 коп. та інфляційні втрати в сумі 12 995 грн. 05 коп.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 липня 2022 року позов КП «Теплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, абонентської плати, 3% річних, інфляційних втрат задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Теплоенерго» борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2022 року включно в розмірі 58 291,91 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилось КП "Теплоенерго" та подало на нього апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, а також не з`ясування усіх обставин справи.

Вказує, що суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що 3% річних та інфляційні втрати були нараховані до пероду дії воєнного стану, а відтак вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Окрім того вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в частині стягнення плати за абонентське обслуговування, оскільки вказана плата передбачена ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та публічним індивідуальним договором «Про надання послуг з теплової енергії».

Заочне рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а саме стягнення плати за абонентське обслуговування, 3% річних та інфляційних втрат, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.05.2022 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно відомостей наданих 04.07.2022 (вих. № 3311/01-27) Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 зареєстрованою не значиться адресою: АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції також встановлено, що згідно відомостей наданих 04.07.2022 (вих. № 332/201-27) Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 ., згідно особового рахунку № НОМЕР_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі користуються житлово-комунальними послуги та від їх отримання не відмовлялися.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів станом на 16.06.2022 складає 58 774,52 грн., з яких 58 291,91 грн. за спожиту теплову енергію та гарячу воду, плати за абонентське обслуговування - 482,61 грн. На суму заборгованості було нараховано 3 відсотки річних та інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 інфляційна складова боргу 12 995,05 грн., 3% річних 5 294,54 грн.

Відмовляючи в частині вимог щодо стягнення 3 % річних та інфляційних витрат, суд першої інстанції виходив з того, що на території України введено воєнний стан, який триває з 24 лютого 2022 року та взяв до уваги постанову КМУ №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою забороняється нарахування та стягнення неустойки (3% річних, інфляційних витрат, штрафів) при несвоєчасному, неповному внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, а також районний суд відмовив у стягненні плати за абонентське обслуговування, оскільки дана вимога є необґрунтованою.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно норми ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що на суму заборгованості у розмірі 58774, 52 грн. було нараховано інфляційні втрати за період з березня 2019 року до лютого 2022 року та 3 % річних за період 23.02.2019 до 23.02.2022, що підтверджується долученим до позовної заяви розрахунком(а.с.4-5).

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року про "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, Указом Президента України , № 341/2022 від 17.05.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Посилаючись на вказану постанову та зазначаючи, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року, суд не звернув увагу, що 3% річних та інфляційні втрати були нараховані підприємством до 23.02.2022 року тобто за період, на який не розповсюджується дія Постанови КМУ від 05.03.2022, положення якої застосовуються з 24 лютого 2022 року.

За вказаних обставин вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, наданий ним розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним, правильність такого розрахунку споживачами не спростована.

Щодо позовних вимог про стягнення плати за абонентське обслуговування слід зазначити наступне.

Згідно роздруківки по особовому рахунку № НОМЕР_1 , окрім послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, нараховано плату за абонентське обслуговування у розмірі 482,61грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається зокрема, з плати за абонентське обслуговування.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року № 291 до тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води не включаються витрати, які включаються до складу плати за абонентське обслуговування.

У зв`язку із затвердженням Постанови КМУ від 08 вересня 2021 року № 1022 затверджено зміни, що вносяться до Постанови від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» на офіційному веб-сайті КП «Теплоенерго» було опубліковано публічний індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Такий договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів, з дня опублікування, співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з КП «Теплоенерго».

В матеріалах справи відсутні докази укладення відповідачами інших договорів з КП «Теплоенерго»

Таким чином, КП «Теплонерго» вірно нараховувало плату за абонентське обслуговуванняу розмірі, що не перевищує граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та плати за абонентське обслуговування підлягають задоволенню, рішенні районного суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., а при подачі апеляційної скарги 2481 грн.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, слід змінити порядок розподілу судових витрат, стягнувши з відповідачів на користь КП «Теплоенерго» судовий збір за подачу позову в розмірі по 1240, 50 грн. з кожного, а також за подачу апеляційної скарги по 1240, 50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради задовольнити.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 липня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат, плати за абонентське обслуговування, а також в частині розподілу судових витрат скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення абонентської плати, 3% річних, інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради 3 % річних у розмірі 5294, 54 грн., інфляційні втрати у розмірі 12995, 05 грн., абонентське обслуговування у розмірі 482,61 грн, а всього 18772,20 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується та апеляційним судом не переглядається.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради судовий збір у сумі 1481 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради судовий збір у сумі 1481 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24.07.2023 року

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді: П.С. Абрамов

Ю.В. Дряниця