Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 Справа №607/13207/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Шимків Л. І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення: факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 69 років. Місце народження: с. Цілуйкове Білокуракинського району Луганської області Україна, громадянство України, місце смерті: с. Нещеретове Сватівського (Білокуракинського) району Луганської області Україна.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Село знаходиться в окупації, батько заявниці помер від хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичний кардіосклероз відповідно до довідки про причину смерті.

На підтвердження факту смерті у ОСОБА_1 є копія лікарського свідоцтва про смерть, виданого Білокуракинською лікарнею, копія довідки про причину смерті, копія довідки та свідоцтво про смерть видане органами ДРАЦС лнр.

Заявниця звернувся до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції але їй було усно відмовлено в реєстрації смерті у зв`язку з тим, що не надано медичне свідоцтво про смерть, а надати його не можливо так як його не має на руках тому, що воно було вилучене при отриманні свідоцтва лнр на підставі якого було проведене, поховання батька. Письмової відмови не надали посилаючись на лист Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 987/0/208-21 від 22 квітня 2021 року та презентацію судді Верховного Суду Білоконь Олени на тему «Окремі аспекти розгляду цивільних справ у порядку окремого провадження під час дії воєнного стану».

Заявниці було роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті є єдиною підставою для державної реєстрації смерті.

На даний час ОСОБА_1 не має можливості надати запитувані Відділом ДРАЦС інші документи та не має можливості зареєструвати смерть батька.

Як вже зазначалось у зв`язку із збройною агресією росії проти України заявниця позбавлена можливості отримання вказаного документу в адміністративному порядку.

Метою звернення до суду є отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Ухвалою судді від 20 липня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/13207/23.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Нещератовською сільською радою Білокуракинського району Ворошиловградської області 01 червня 1979 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

10 січня 2004 року заявниця зареєструвала шлюб із ОСОБА_1 та змінила прізвище на ОСОБА_5 , що вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 10 січня 2004 року Білокуракинським відділом РАГС Луганської області.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що слідує із довідки № 6117- від 14 квітня 2023 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Цілуйкове Білокуракинського району Луганської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 19 квітня 2000 року Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області.

Білокуракинським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції луганської народної республіки 11 липня 2023 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті - село Нещеретове Білокуракинський район, луганська народна республіка, російська федерація.

З наданої суду копії лікарського свідоцтва про смерть № 158 слідує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Нещеретове Білокуракинського району, луганська народна республіка, російська федерація, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеричний кардіосклероз.

Встановлено, що лікарське свідоцтво про смерть № 158 від 10 липня 2023 року та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , засвідчені копії яких долучено до матеріалів заяви, видані органами, які створені та діють у порядку, не передбаченому законом, є недійсними, та не створюють правових наслідків.

Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли підлягають застосуванню наступні норми.

В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому було продовжено до 18 серпня 2023 року.

Внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області, до якої належить село Нещеретове, станом на день смерті ОСОБА_2 була тимчасово окупована, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією станом на 07 червня 2023 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309.

Даючи оцінку допустимості у даній цивільній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується вимогами міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а також положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Тобто Україна не визнає такі акти, але як виключення враховує документи, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території для державної реєстрації акту цивільного стану і таке врахування не є визнанням окупаційної влади. Такий підхід відповідає практиці ЄСПЛ, Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії від 21 червня 1971 року, а також судовій практиці України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо реєстрації смерті, з метою захисту прав і свобод громадян України на тимчасово окупованих територіях, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо реєстрації смерті, з метою захисту прав і свобод громадян України на тимчасово окупованих територіях, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав у постанові від 16 листопада 2022 року № 759/1443/22, що документи, видані органами та установами (зокрема, закладами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку ст. 315 ЦПК України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту його смерті.

На підтвердження факту смерті заявницею подано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого органами, які розташовані на тимчасово окупованій території України, створені та діють у порядку, не передбаченому законом, згідно яких ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Нещеретове, Сватівський район, Луганська область.

Оцінюючи письмові докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

На підставі наведеного, суд, як виключення, приймає в якості доказів надані заявником документи, та у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

Частиною 4 ст. 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315-317, 319, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - село Цілуйкове Білокуракинського району Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 оку у віці - 69 років, місце смерті - село Нещеретове Сватівський район Луганська область Україна (тимчасово окупована територія України).

Рішення суду допустити донегайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 8, м. Тернопіль, 46021; e-mail: .

Повний текст рішення суду складено 20 липня 2023 року.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.