КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Мазур Ю.Ю.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2819/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Невідомої Т.О., Соколової В.В.

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який на приймав участі у справі, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права користування житловим приміщенням.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У травні 2021 позивач звернувся до суду із вказаним позовом

В обґрунтування позову позивач вказував, що 12 лютого 1981 року ОСОБА_7 , як офіцер запасу отримав квартиру за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до ордеру № 77016 серії Б на сім`ю з чотирьох чоловік, а саме ОСОБА_7 (власник особового рахунку), ОСОБА_8 (дружина), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_9 (дочка). ОСОБА_7 зареєстрований у квартирі із 12 лютого 1981 року .

В подальшому, 30 липня 1985 року в зазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

У вказаній квартирі ІНФОРМАЦІЯ_1 були зареєстровані дочка ОСОБА_11 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того , 20 жовтня 1994року в зазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_2 та його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Починаючи із 19 квітня 2021 року в квартирі була зареєстрована ОСОБА_6 (друга дочка ОСОБА_3 ).

ОСОБА_2 22 травня 2002 року, ОСОБА_12 14 травня 2005 року знято з реєстрації за вказаною адресою.

ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_13 та дітьми ОСОБА_14 та ОСОБА_15 переїхав за іншою адресою проживання.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2009 року ОСОБА_13 визнано такою,що втратила право користування жилим приміщенням у спірній квартирі.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач зазначає, що з часу вселення 01 вересня 2017 року він постійно проживає разом з ОСОБА_3 і користується, як член сім`ї, житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , одноосібно бере участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг за користування та виконує інші зобов`язання, що випливають із договору найму житлового приміщення після померлого батька ОСОБА_7 .

На момент подання позову ОСОБА_4 не дав згоди ОСОБА_2 на реєстрацію в спірній квартирі, де позивач фактично мешкає по теперішній час.

Враховуючи викладене, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.

У прохальній частині позову просить-

визнати за ним, ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року позов задоволено .

Визнано за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 227 грн (двісті двадцять сім) грн 00 коп.

Повернуто ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, шляхом зобов`язання Управління державної казначейської служби України у м. Києві повернути сплачений судовий збір у сумі 227 (двісті двадцять сім) грн 00 коп., внесений ОСОБА_2 згідно з квитанцією від 08 травня 2021 року № 46537 на п/р UA0026002, код отримувача 37993783, отримувач ГУК у м. Києві/Голосіїв. р-н/22030101.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , який не приймав участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як незаконне і необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити рішення, яким відмовити у позові. В апеляційній скарзі посилався на ту обставину, що під час вирішення спору не врахував всіх обставин, які мають значення для справи, та прийшов до передчасного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони повідомлені про день та час розгляду справи на 11 травня 2023 року, 18 липня 2023 року за адресами, наявними в матеріалах справи, Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Апелянт, сторони та їх представники приймали участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції

Представник апелянта ОСОБА_16 - адвокат Мельник О.В., та інші особи , які беруть участь у справі, повідомлені належним чином, про що свідчать відмітка на рекомендованому повідомленні ( т.2 а.с. 110-122).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч.2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до вимог ч.3 цієї статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ЦПК України судом було роз`яснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

В тому числі роз`яснено, що згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд першої інстанції встановив , що 12 лютого 1981 року ОСОБА_7 , як офіцер запасу отримав квартиру за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до ордеру № 77016 серії Б на сім`ю з чотирьох чоловік, а саме ОСОБА_7 (власник особового рахунку), ОСОБА_8 (дружина), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_9 (дочка). ОСОБА_7 зареєстрований у квартирі із 12 лютого 1981 року .

Згідно довідки форми № 3 від 23березня 2015 року вих. № 1011, в квартирі за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані

-власник особового рахунку - ОСОБА_7 з 30 січня 2015 року

ОСОБА_3 - дочка - з 30 липня 1985 року ,

ОСОБА_5 - онука з 22 липня 1993 року ,

ОСОБА_6 онука з 19 квітня 2001 року ,

ОСОБА_1 онук з 20 жовтня 1994 року,

ОСОБА_4 , онук з 20 жовтня 1994 року.

ОСОБА_8 було знято з реєстрації 14 травня 2005 року за адресою проживання , на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 було знято з реєстрації за адресою проживання з 14 січня 2018 року на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2009 року ОСОБА_13 визнано такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду (справа № 752/6885/20) м. Києва від 19 квітня 2021 року задоволено позов ОСОБА_3 . Визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування кімнатою за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2022 року рішення від 19 квітня 2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 , звертаючись до суду, у позові зазначив, що він із вересня 2017 року проживає у спірній квартирі, несе витрати по утриманню квартири, однак його син ОСОБА_17 не дає згоди на його реєстрацію у спірній квартирі. Інші родичі, які зареєстровані у цій квартирі не заперечують проти реєстрації ОСОБА_2 у квартирі.

Суд, задовольняючи вимоги ОСОБА_2 , з урахуванням положень ст.ст. 64, 65, 106 ЖК УРСР, виходив із того, що права ОСОБА_2 підлягають захисту , з огляду на тривалість проживання ОСОБА_2 у квартирі, визнання відповідачкою позову.

Разом з тим, суд не з`ясував всі обставини справи, які мають значення для вирішення, характер правовідносин ,не пересвідчився хто із сторін на час подання позову зареєстрований у спірній квартирі, або за іншою адресою,а відтак не визначився з колом осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення даного спору, а тому висновок про задоволення позову є передчасним.

Відповідно до частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи.

Статтею 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), які суд враховує на підставі частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на рішення Голосіївського районного М.Києва від 22 вересня 2021 року ОСОБА_1 як особа, що не брала участі у справі, стверджував ,що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, як особи, яка зареєстрована у спірній квартирі , і має права відповідно до ст.ст. 64 ,65 ЖК

Відповідно до оглянутого в суді апеляційної інстанції паспорту громадянина ОСОБА_1 , він є зареєстрованим за адресою : АДРЕСА_1 , тобто у спріній квартирі .Позивач,відповіжно до ст.ст. 76-81 ЦПК УКраїни доказів ,що ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі , або не зареєстрований суду не надав.

Посилання позивача на рішення суду ,яким ОСОБА_4 визнано втратившим право користування житловим приміщенням у спірній квартирі є безпідставним ,оскільки вказане рішення скасовано.

Крім того, позивач не заперечує того факту , він достеменно не знає ,хто на даний час є зареєстрованим у спірній квартирі .

З огляду на зазначене та з урахуванням змісту спору, вирішеного у цій справі рішенням можна дійти висновку,що ОСОБА_1 може вважатись особою, права чи законні інтереси якої вирішено цим рішенням, оскільки вказаним рішенням суду першої інстанції вирішено спір про визнання права користування спірною квартирою, в якій він зареєстрований і мешкає, і має права відносно цієї квартирі відповідно до ст. 64 ,65 ЖК УРСР.

Отже, оскаржене рішення суду першої інстанції стосується прав та обов`язків ОСОБА_1 , який не брав участі у справі.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) зроблено висновок про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Апеляційний суд, на виконання вимог процесуального закону, відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який не брала участі у справі, належним чином дослідив доводи апеляційної скарги та, встановивши, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки заявника, прийшов до висновку про скасування рішення суду, з огляду на те, що суд не залучив до участі у справі всіх осіб, прав і свобод та інтересів, обов`язків яких це може стосуватися.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,376,381 - 384 ЦПК України, суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2021 року скасувати. Ухвалити у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права користування житловим приміщенням - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: