Провадження № 22-ц/802/48/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Трикош Н. І.,

з участю:

представника позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про припинення режиму спільної часткової власності та виділ майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про виділ в натурі частки зі спільного майна, за апеляційними скаргами позивачки ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернулась в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що домоволодіння на АДРЕСА_1 перебуває у її спільному користуванні (спільній частковій власності) з відповідачами, які протягом тривалого часу відмовляються здійснити поділ будинку в натурі, домовитись з відповідачами про добровільний виділ в натурі часток у їх спільному нерухомому майні неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просила суд припинити режим спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 .

У грудні 2021 відповідач ОСОБА_4 подала зустрічну позовну заяву, в якій просила поновити строк на подання зустрічного позову та припинити режим спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділення у її користь в рахунок належних їй на праві власності 49/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами такі приміщення; 1-1 коридор площею 10,0 кв. м; 1-2 кімната площею 17,1 кв. м; 1-3 кімната площею 8,1 кв. м; 1-4 кімната площею 8,2 кв. м; 1-5 кухня площею 9,2 кв. м; 1-6 санвузол площею 5,2 кв. м, а також гараж - літ. б, погріба з шийкою - літ. В, 1/2 частину огорожі, 1-4 частину вбиральні - літ. в.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 липня 2022 року у цій справі первісний і зустрічний позов задоволено частково.

Ухвалено припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3 частину житлового будинку на АДРЕСА_1 , а саме: коридор 2-1 площею 14,1 кв. м; кухню 2-2 площею 4,7 кв. м; санвузол 2-5 площею 4,9 кв. м; кімнату 2-4 площею 15,5 кв. м; коридор 2-5 площею 1,5 кв. м; кімнату 2-6 площею 16, 2 кв. м, а також будівлю сараю - літньої кухні літ. Б-1.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_4 частину житлового будинку на АДРЕСА_1 , а саме такі приміщення: коридор 1-1 площею 10 кв. м; кімнату 1-2 площею 17,1 кв. м; кімнату 1-3 площею 8,1 кв. м, кімнату 1-4 площею 8,2 кв. м; кухню 1-5 площею 9,2 кв. м; санвузол 1-6 площею 5,2 кв. м.

Огорожу № 1 залишено у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 67 040 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки у майні.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення її зустрічного позову.

У своїй апеляційній скарзі позивачка за первісним позовом ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову у повному обсязі.

Відзиви на апеляційні скарги не подавалися.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 - адвокат Лялюга Л. В. апеляційну скаргу позивачки підтримала, просила скаргу задовольнити, представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Веремчук В. В. апеляційну скаргу відповідачки підтримав, просив скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги позивачки ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у цій справі нове судове рішення про часткове задоволення первісного і зустрічного позову з таких підстав.

Судом за матеріалами справи встановлено, що позивачці ОСОБА_3 на праві власності належить 51/100 частки житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться на АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 321 від 05 липня 2018 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129900775 від 05 липня 2018 року (т. 1, а. с. 5-6).

Відповідачці ОСОБА_4 у цьому домоволодінні на праві власності належить 49/100 часток, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 1543 від 14 грудня 2021 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 290223222 від 14 грудня 2021 року (т. 1, а. с. 96, 98).

Позивачці ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0403 га з кадастровим номером :34:034:0037 (т. 1, а. с. 7), яка розташована на АДРЕСА_1 .

Відповідачці ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0597 га з кадастровим номером :34:034:0088, яка розташована на АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 101).

Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (стаття 361 ЦК України).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За положеннями статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

У пунктах 6, 7 своєї постанови № 7 від 14 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» Пленум Верховного Суду України роз?яснив, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

При цьому судом встановлено, що позивачка і відповідачка фактично користуються окремими приміщеннями у спірному житловому будинку, які мають окремий вхід.

У своїй позовній заяві ОСОБА_3 просила суд виділити у її власність 51/100 часток житлового будинку, 51/100 частки сараю - літньої кухні, 51/100 частку гаража, 51/100 частку погріба, 51/100 частку огорожі.

У своєму зустрічному позові ОСОБА_7 просила суд виділити у її власність 49/100 часток житлового будинку, а також гараж, погріб, 1/2 частку огорожі, вбиральню.

Судом першої інстанції була постановлена ухвала про призначення у цій справі судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 8360 від 28 жовтня 2021 року судовим експертом з врахуванням наявності двох окремих входів до житлового будинку на АДРЕСА_1 та фактичного користування співвласниками двома ізольованими квартирами запропонований варіант виділу в натурі частини житлового будинку, а саме таких приміщень: одному співвласнику запропоновано виділити такі приміщення: 2-1 коридор площею 14,1 кв. м; 2-2 кухню площею 4,7 кв. м; 2-5 санвузол площею 4,9 кв. м; 2-4 кімнату площею 15,5 кв. м; 2-5 коридор площею 1,5 кв. м; 2-6 кімнату площею 16,2 кв. м, а також будівлю сараю - літньої кухні літ. Б-1. У зв`язку з відсутністю даних про розмір фактичної частки огорожі земельної ділянки співвласника, якому належить 51/100 частка у домоволодінні, експертом запропоновано залишити огорожу в спільному користуванні.

Розмір грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки співвласнику ОСОБА_3 по запропонованому варіанту виділу складає 67 040 грн.

Експертом також зроблено висновок, що враховуючи те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :34:034:0037 площею 0,0403 га розташована лише будівля сараю - літньої кухні літ. Б-1 та частина огорожі № 1, а тому виділ 51/100 часток гаража літ. Б, 51/100 часток погріба з шийкою літ Г, які розташовані на земельній ділянці, яка належить іншим співвласникам, яким належить 49/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, є неможливий (т. 1, а. с. 62-70).

Постановляючи рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про виділення у власність ОСОБА_3 частини житлового будинку, а також будівлю сараю-літньої кухні та про виділення у власність ОСОБА_4 лише частини житлового будинку. Огорожа залишена у спільному користуванні співвласників нерухомого майна.

Разом з тим судом не вирішено питання щодо поділу надвірних будівель, а саме будівлі гаража, погріба, вбиральні, хоча у спірному домоволодінні позивачці ОСОБА_3 належить 51/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а відповідачці ОСОБА_4 у цьому домоволодінні належить 49/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про неможливість вирішення питання про поділ надвірних будівель з врахуванням того, що сторони у справі є власниками окремих земельних ділянок, у зв?язку з чим суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог про припинення/визнання права власності за будь-ким із сторін на відповідні частини земельних ділянок.

При цьому судом встановлено, що у спірному домоволодінні позивачці ОСОБА_3 належить 51/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а відповідачці ОСОБА_4 у цьому домоволодінні належить 49/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

ОСОБА_4 у своєму зустрічному позові просила виділити у її власність частину житлового будинку та надвірні будівлі, які знаходяться на її власній земельній ділянці.

Проте суд всупереч вимогам закону виділив кожному із співвласників домоволодіння приміщення у житловому будинку і не вирішив питання про поділ між співвласниками нерухомого майна надвірних будівель, а саме гаража, погріба, вбиральні.

Апеляційним судом у цій справі була призначена додаткова судова будівельно-технічна експертиза, згідно з висновком якої поділ приміщення погріба між двома співвласниками є технічно неможливий. Разом з тим експертом зроблено висновок про можливість поділу приміщення гаража між двома співвласниками за наявності цегляної перегородки, що розподіляє будівлю гаража на дві рівноцінні ізольовані частини (т. 2, а. с. 86-93).

Крім того апеляційним судом встановлено, що 2/3 частина будівлі сараю - літньої кухні розташована на земельній ділянці позивачки ОСОБА_3 , а 1/3 частина будівлі сараю - літньої кухні розташована на земельній ділянці відповідачки ОСОБА_4 .

Додаткова судова будівельно-технічна експертиза визначила дійсну вартість домоволодіння на АДРЕСА_1 на час проведення експертизи у розмірі 1 203 353,00 грн, а також визначила вартість окремо кожного приміщення у житловому будинку та вартість надвірних будівель і споруд (т. 2, а. с. 90 зворот).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи і ухвалення у цій справі нового судового рішення.

З врахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи та висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи суд апеляційної інстанції вважає, що у власність позивачки ОСОБА_3 слід виділити у житловому будинку такі приміщення: коридор площею 14,1 кв. м; кухню площею 4,7 кв. м; санвузол площею 4,9 кв. м; кімнату площею 15,5 кв. м; коридор площею 1,5 кв. м; кімнату площею 16,2 кв. м (схема виділу згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28 жовтня 2021 року, т. 1, а. с. 70), а також 2/3 частини будівлі сараю - літньої кухні; 1/2 частину гаража (варіант виділу ІІ згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 16 червня 2023 року (т. 2, а. с. 93), а у власність відповідачці ОСОБА_4 слід виділити у житловому будинку такі приміщення: коридор площею 10,0 кв. м; кімнату площею 17,1 кв. м; кімнату площею 8,1 кв. м; кімнату площею 8,2 кв. м; кухню площею 9,2 кв. м; санвузол площею 5,2 кв. м, (схема виділу згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28 жовтня 2021 року (т. 1, а. с. 70), а також погріб із шийкою, вбиральню, 1/2 частину гаража (варіант виділу ІІ згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 16 червня 2023 року (т. 2, а. с. 93).

При визначенні розміру вартості часток, яку слід виділити у власність позивачки ОСОБА_3 і відповідачки ОСОБА_4 , суд враховує висновок судової будівельно-технічної експертизи від 28 жовтня 2021 року та висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 16 червня 2023 року.

Дійсна вартість домоволодіння на АДРЕСА_1 згідно з висновком додаткової будівельно-технічної експертизи складає 1 203 530,00 грн, а тому вартість 51/100 частки позивачки ОСОБА_3 у домоволодінні складає 613 800,00 грн, а вартість 49/100 частки відповідачки ОСОБА_4 у домоволодінні складає 589 730,00 грн.

Оскільки позивачці ОСОБА_3 виділяється частка у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, яка є меншою від її ідеальної частки у цьому домоволодінні, тому з відповідачки ОСОБА_4 в користь позивачки ОСОБА_3 слід стягнути грошову компенсацію в розмірі 18 960 грн.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 і зустрічного позову ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги позивачки ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 липня 2022 року у цій справі скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення первісного і зустрічного позову.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про припинення режиму спільної часткової власності та виділ майна в натурі задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про виділ в натурі частки із спільного майна задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі у власність ОСОБА_3 у житловому будинку такі приміщення: 2-1 коридор площею 14,1 кв. м; 2-2 кухню площею 4,7 кв. м; 2-5 санвузол площею 4, 9 кв. м; 2-4 кімнату площею 15,5 кв. м; 2-5 коридор площею 1,5 кв. м; 2-6 кімнату площею 16,2 кв. м, а також 2/3 частини будівлі сараю - літньої кухні літ. Б-1; 1/2 частину гаража літ. Б; 1/2 частину огорожі № 1.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_4 в житловому будинку такі приміщення: 1-1 коридор площею 10,0 кв. м; 1-2 кімнату площею 17,1 кв. м; 1-3 кімнату площею 8,1 кв. м; 1-4 кімнату площею 8,2 кв. м; 1-5 кухню площею 9,2 кв. м; 1-6 санвузол площею 5,2 кв. м, а також погріб із шийкою літ. Г; вбиральню літ. Д; 1/2 частину гаража літ. Б; 1/3 частину будівлі сараю - літньої кухні літ. Б-1; 1/2 частину огорожі № 1.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки у розмірі 18 960 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді