УХВАЛА

Іменем України

26.07.2023 Справа №598/1657/23 Провадження № 2-з/607/76/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі судді Марциновської І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

21.07.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Гудима Л.Р., звернулися до Збаразького районного суду Тернопільської області із вказаною вище заявою.

Заява обґрунтована тим, що заявники мають намір подати позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Джула О.М. про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, визнання недійсним договору дарування від 24.05.2023, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Предметом вказаного позову є будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належало померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя та яке після смерті останніх успадкувала матір заявників ОСОБА_7 шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцями. Разом з тим ОСОБА_7 захворіла та постійно перебувала на лікуванні, що позбавило її можливості подати письмову заяву до нотаріуса про прийняття спадщини.

У подальшому ОСОБА_7 теж померла та заявникам стало відомо про те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 успадкував їх дядько ОСОБА_3 шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. Надалі шляхом укладення договору дарування ОСОБА_3 подарував спірний будинок своїй дочці ОСОБА_4 .

Заявники зазначили, що вказані вище обставини дають підстави вважати, що обдаровувана особа може розпорядитись спірним майном, що на даний час належить їй на праві власності, та відчужити його на користь третіх осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому. Невжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна у разі задоволення позовних вимог призведе до втрати можливості заявникам повернути спірне будинковолодіння до своєї власності.

За таких підстав відповідно до ст. 150 ЦПК України заявники просять заборонити ОСОБА_4 або будь-яким іншим особам за її дорученням вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням голови Збаразького районного суду Тернопільської області дана цивільна справа передана для розгляду по суті до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 головуючою суддею для розгляду даної справи визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновську І.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи заявників, викладені у заяві, а також дослідивши додані до неї документи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Так, предметом позову, який заявники мають намір подати до суду, є визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та договору дарування, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Об`єктом вказаного позову є будинковолодіння АДРЕСА_1 , право на яке ОСОБА_3 набув шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом та яке у подальшому передав у власність ОСОБА_4 шляхом укладення договору дарування від 24.05.2023.

Указані правочини також є предметом оскарження майбутнього позову заявників.

Відтак застосування заходу забезпечення позову, про який клопочуть заявники, в межах позовних вимог щодо визнання права власності на нерухоме майно безпосередньо пов`язане з предметом позову.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339569489 від 18.07.2023 вбачається, що 21.12.2022 та 28.03.2023 ОСОБА_3 зареєстрував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак вже 24.05.2023 право власності на вказане нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_4 шляхом укладення договору дарування.

Указане свідчить про існування ризику відчуження спірного нерухомого майна, яке на даний час все ще зареєстроване за ОСОБА_4 та з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на яке мають намір звернутись до суду заявники.

Відтак незастосування заходу забезпечення позову створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, а також може ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивачів.

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача. Такі заходи мають бути співмірними з негативними наслідками, що можуть настати від вжиття цих заходів. Відтак суд вважає, що достатнім та ефективним способом забезпечення позову у цій справі є заборона власнику ОСОБА_4 або будь-яким іншим особам за її дорученням вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий вид забезпечення позову буде співмірним заявленим позовним вимогам, спроможний забезпечити виконання судового рішення у разі задоволення позову, однак, на відміну від арешту майна, не покладатиме надмірний тягар на власника майна та не буде порушувати її прав на володіння та користування майном.

Щодо необхідності застосування судом зустрічного забезпечення, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Ураховуючи, що станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення у цій справі.

Керуючись ст. 149-153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Заборонити ОСОБА_4 або будь-яким іншим особам за її дорученням вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити адвокату Гудимі Л.Р. до відома, а ОСОБА_4 , Збаразькому відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Збаразької районної державної адміністрації до виконання.

Роз`яснити, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Роз`яснити заявникам, що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявники повинні подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Стягувач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

СуддяІ. В. Марциновська