Дата документу 28.06.2023
Справа № 334/477/23
Провадження № 2/334/793/23
28 червня 2023 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Новікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Курдюкова Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу №334/477/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районупро позбавлення батьківських прав,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав, щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 06.12.2014. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2019 шлюб розірвано. Від шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач, як батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо його виховання, утримання та розвитку. Дитина весь час з моменту розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та знаходяться на утриманні позивача. Батько проживає окремо, жодної матеріальної допомоги не надає, з дитиною ніяких стосунків не підтримує, не спілкується, не виявляє до неї батьківської уваги, турботи, доля дитини його не цікавить. Відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться його життям, взагалі не виконує батьківських обов`язків, не має наміру бачитись з дитиною, не цікавиться його станом здоров`я. Не дивлячись на те, що відповідач мав можливість спілкуватись з дитиною, однак з моменту розірвання шлюбу - не виявляв такого бажання.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позові.
Відповідач неодноразово повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Заяв та клопотань не надходило. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, рішення прохають прийняти з урахуванням інтересів дитини. Також надали суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_4 , яка є матір`ю відповідача, в судовому засіданні суду пояснила, що її онук проживає разом із позивачкою. Її син не цікавиться життям дитини, не відвідує його, не займається вихованням дитини. Жодного разу після розлучення він не цікавився дитиною, наявні в неї іграшки для онука від здав до ломбарду. Крім того, дитина не знає що він його батько. Коли дитина гостює в неї і до неї приходить відповідач, вона не говорить дитині що це її батько; в свою чергу син не цікавиться дитиною взагалі.
Свідок ОСОБА_5 сестра відповідача, в судовому засіданні надала показання, аналогічні показанням ОСОБА_4 .
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.10.2017.
04 червня 2019 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя про розірвання шлюбу.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивач 22.02.2022 року уклала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».
За наданим висновком органу опіки та піклування, районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №17.01/01-27/182 від 06.03.2023 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача - батька дитини.
За підсумками розгляду матеріалів справи встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини.
Батьківські обов`язки стосовно дитини - виконує лише мати. Відповідач проживає окремо, жодної матеріальної допомоги не надає, з дитиною ніяких стосунків не підтримує, не спілкується, не виявляє до дитини батьківської уваги, турботи. Відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, не виконує батьківських обов`язків, не має наміру бачитись з дитиною, не цікавиться його станом здоров`я.
Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого.
Частиною 1 пунктом 2 ст.164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.
Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.
Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. Сам відповідач не з`явився, ані до суду для розгляду цієї справи, ані до комісії з питань захисту прав дитини. На думку суду, така його поведінка свідчить про байдуже ставлення до долі дитини.
При розгляді цього спору суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, без поважних причин залишив їх без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми, а отже поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками.
З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини.
На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та батьком зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення його батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції.
Між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав.
Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 272, 274-279, 354, 430 ЦПК України,
Позовні вимоги - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, буд.1а, .

Суддя: