Дата документу 19.07.2023 Справа № 331/3371/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/3371/23 Головуючий у 1 інстанції Яцун О.О.
Провадження № 22-ц/807/1484/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Трофимової Д.А.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2023 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

26 травня 2023 року представником позивача адвокатом Штенгеловим О.В. подано до суду заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно відомостей із Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів за відповідачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2012 року випуску, дата першої реєстрації транспортного засобу: 03.10.2021 року, дата останньої реєстрації транспортного засобу: 15.10.2021 року, об`єм двигуна НОМЕР_1 .

Згідно відомостей із сайту «AUTORIA», середня вартість вказаного транспортного засобу становить 12 630 доларів США, що, згідно офіційного курсу Національного банку України, є еквівалентом 461879 грн.

Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18.11.2022 року по справі про адміністративне правопорушення № 331/238/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Заявник, на обґрунтування поданої заяви вказує, що дотепер ОСОБА_4 ухиляється від обов`язку відшкодувати завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 майнову шкоду, що змусило останнього звернутися до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з відповідною позовною заявою.

Вказане вище дає заявнику обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 може до вирішення цивільної справи № 331/3371/23 провести відчуження належного йому майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя (у разі задоволення позовних вимог), а тому заявник просить суд накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2012 року випуску, VIN код ТЗ: НОМЕР_2 , дата першої реєстрації: 03.10.2021 року, дата останньої реєстрації: 15.10.2021 року, об`єм двигуна 1984 см3, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши вчиняти дії на відчуження автомобіля.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2023 року вжито заходи забезпечення позову.

Накладено арешт у вигляді заборони відчуження на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2012 року випуску, VIN код ТЗ: НОМЕР_2 , дата першої реєстрації: 03.10.2021 року, дата останньої реєстрації: 15.10.2021 року, об`єм двигуна 1984 см3, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання законного рішення суду у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, в провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває цивільна справа № 331/3371/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 422068 грн. 40 коп.; витрати понесені ОСОБА_3 у зв`язку із проведенням оцінки матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за звітом № 14/04/23 від 08.05.2023 року у розмірі 4000 грн., та суму судових витрат - сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу (а.с.1-4).

Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18.11.2022 року по справі про адміністративне правопорушення № 331/238/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.10-12).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 26.05.2023 року, за відповідачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2012 року випуску, дата першої реєстрації: 03.10.2021 року, дата останньої реєстрації ТЗ: 15.10.2021, об`єм двигуна НОМЕР_1 (а.с.46-48).

Відповідно до відомостей із сайту «AUTORIA», середня вартість вказаного транспортного засобу становить 12630 доларів США, що, згідно офіційного курсу Національного банку України, є еквівалентом 461879 грн. (а.с.49-51).

Враховуючи те, що середня вартість транспортного засобу «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2012 року випуску, становить 461879 грн., судом першої інстанції зроблено вірний та обґрунтований висновок про те, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, які становлять 426068 грн. 40 коп., та суму судових витрат - сплачений судовий збір у розмірі 4261 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

З огляду на те, що між сторонами виник спір, враховуючи при цьому, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, вартість якого є співрозмірною з ціною позову, і як наслідок невжиття відповідних заходів може ускладнити ефективний захист позивачем своїх майнових прав у випадку задоволення позовної заяви, суд вважає за необхідне подану заяву задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2012 року випуску, VIN код ТЗ: НОМЕР_2 , дата першої реєстрації транспортного засобу: 03.10.2021 року, дата останньої реєстрації транспортного засобу: 15.10.2021 року, об`єм двигуна 1984 см3, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом першої інстанції вірно зазначено про те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вжиті заходи забезпечення позову до набранням судовим рішенням у цій справі законної сили, забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 липня 2023 року.

Головуючий

Судді: