612/308/23, 2/612/100/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Масло С.П.,

за участю секретаря судових засідань Чміль Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, в якій просить: 1) встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк, терміном три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її двоюрідна тітка - ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована в селі Верхньоводяне Лозівського району Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі- продажу будинку, посвідченого секретарем виконавчого комітету Самійлівської Ради народних депутатів Близнюківського району Харківської області, 04 вересня 1978 року, за реєстром №18.

Спадкоємцем майна померлої, є позивач - двоюрідна племінниця спадкодавця, ОСОБА_3 , згідно ст. 1265 Цивільного кодексу України. В шлюбі спадкодавець на час смерті не перебувала, дітей не мала. Спадкоємців, передбачених ст. 1261-1264 ЦК України, у спадкодавця немає. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався.

Спадщину після смерті двоюрідної тітки позивач прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області на підставі чого було заведено спадкову справу.

В даний час позивач звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Згідно ст.68 Закону України «Про нотаріат» позивачем для видачі свідоцтва про право на спадщину було надано документи, які підтверджують: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, склад спадкового майна.

Нотаріусом було перевірено наявність родинного зв`язку між позивачем і спадкодавцем.

ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідною тіткою позивача, а саме: ОСОБА_5 , 1900 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , 1910 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідними сестрами; їх доньки - ОСОБА_7 , 1925 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_4 , 1939 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідними сестрами; позивач, як дочка, ОСОБА_8 є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для підтвердження родинного зв`язку з померлою двоюрідною тіткою позивачу необхідно надати нотаріусу свідоцтва про народження, шлюб, смерть рідних сестер ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , їх дочок, які є двоюрідними сестрами ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та своє свідоцтво про народження і шлюб.

Під час перевірки документів виявилось, що у позивача наявні: свідоцтво про народження ОСОБА_10 ; свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Однак відсутнє свідоцтво про народження і шлюб бабусі позивача ОСОБА_13 , 1900 р.н., померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідоцтво про народження матері позивача ОСОБА_14 , 1925 р.н. та ОСОБА_15 , 1939 р.н.

Для розшуку вказаних документів адвокатом було здійснено адвокатські запити до Державного архіву Дніпропетровської і Донецької областей, тобто за наявними даними, щодо наявності/відсутності вказаних актових записів.

Згідно відповіді на запит Державного архіву Дніпропетровської області від 07.04.2023 року, книги реєстрації актів цивільного стану з записами про народження Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за період 1923-1926 рр. на зберігання до Держархіву Дніпропетровської області не надходили, тому надати архівну довідку про народження ОСОБА_14 , 1925 р.н. неможливо.

Згідно відповіді на запит Державного архіву Донецької області від 10.04.2023 року, актові записи цивільного стану по Донецькій області, окрім 1932-1933 рр., на зберігання до ОСОБА_16 не надходили.

Згідно відповіді на запит Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.04.2023 року, щодо наявності актового запису про народження ОСОБА_15 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Микитівка Донецької області, вказано, що перші примірники актових записів по Микитівському району міста Горлівка Донецької області за 1939 рік не були вивезені та залишились на тимчасово окупованій території Донецької області, тому надати копію актового запису про народження неможливо.

Інших відповідей не надходило.

Таким чином, позивач не має можливості документально підтвердити родинний зв`язок з померлою двоюрідною тіткою, тому змушена звертатись до суду.

Встановлення факту родинних відносин між позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , має для неї важливе юридичне значення, а саме, оформлення спадкових прав на майно двоюрідної тітки.

Крім того, на підставі п. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України позивач просить суд визначити їй додатковий строк, терміном три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки в установлений Законом шестимісячний строк, вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в силу викладених нижче обставин.

Позивач, як спадкоємець за законом, зареєстрована та мешкає в місті Лозова, Харківської області. ЇЇ тітка на день смерті була зареєстрована в селі Верхньоводяне Лозівського (колишнього Близнюківського) району Харківської області.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, спадкова справа повинна бути заведена у нотаріальній конторі в смт. Близнюки Харківської області.

Маючи шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини позивач вирішила, у березні - квітні 2022 року (4-5й місяць строку), прибути до місця відкриття, зібрати відповідний пакет документів та подати заяву про прийняття спадщини.

Однак у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та початком повномасштабної війни на території нашої держави, Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який триває й нині.

Позивач вважає причину пропуску строку для подачі заяви для прийняття спадщини поважною, так як, 28.02.2022 Торгово-промислова палата України своїм листом №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами.

Позивач вважає, що зазначені вище обставини були значною перешкодою у здійсненні позивачем Конституційних прав в тому числі і права на своєчасне оформлення спадщини і звернення до нотаріальної контори.

На підставі викладеного вище позивач своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті тітки, тому і змушена в даний час звертатись до суду з вказаним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача по справі в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд, вислухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 04.10.2001, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Осадче Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з Державної реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 26.06.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до державної реєстрації шлюбу мала прізвище «ОСОБА_17 » (актовий запис №565 від 06.10.1989).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.08.1975, ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 74 років.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.11.1999, ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 89 років.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 08.01.2004, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 у віці 78 років.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 10.06.2020, ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 у віці 82 років.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 05.11.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 роки.

Відповідно до Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 24.11.1951, між ОСОБА_21 та ОСОБА_14 було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_17 ».

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 10.06.1972, між ОСОБА_20 та ОСОБА_15 було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_22 ».

Відповідно до Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 від 24.10.1980, між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_25 ».

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 06.01.1960, ОСОБА_26 народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 , в графі «мати» зазначено ОСОБА_8 , в графі «батько» - ОСОБА_21 .

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 від 09.08.1965, ОСОБА_24 народилася ІНФОРМАЦІЯ_15 , в графі «мати» зазначено ОСОБА_27 , в графі «батько» - ОСОБА_28 .

Адвокатом Дегтярчук І. було зроблено адвокатський запит №12/8 від 31.03.2023 до Державного архіву Дніпропетровської області про надання інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність/відсутність актового запису: про народження ОСОБА_29 , яка народилася у 1900 році в селі Осадче Петропавлівського району Дніпропетровської області; про шлюб ОСОБА_30 та ОСОБА_29 , який було укладено у 1918 - 1925 роках; про народження ОСОБА_14 , яка народилася у 1925 році в селі Осадче Петропавлівського району Дніпропетровської області. На даний адвокатський запит надано відповідь, що книги реєстрації актів цивільного стану з записами про народження Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за період 1923 - 1926 роки на зберігання до держархіву Дніпропетровської області не надходили, тому надати архівну довідку про народження ОСОБА_14 , 1925 року народження, неможливо.

Також, до Державного архіву Донецької області адвокатом Дегтярчук І. було зроблено адвокатський запит №16/8 від 06.04.2023 про надання інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність/відсутність актового запису про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . На даний адвокатський запит надано відповідь, що актові записи цивільного стану по Донецькій області, окрім 1932 - 1933 років, на зберігання до Держархіву області не надходили. Також, надійшла відповідь зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому зазначено, що архіви відділів, зокрема, паперові носії актових записів про народження за 1939 рік не були вивезені та залишилися на тимчасово окупованій території Донецької області. Тому, провести перевірку та надати інформацію про наявність або відсутність паперового носія актового запису про народження ОСОБА_15 немає можливості.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_31 . Так, свідок підтвердила, що ОСОБА_32 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_33 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 були рідними сестрами і народилися в селі Осадче Дніпропетровської області. Вони мали доньок у ОСОБА_34 , у ОСОБА_35 . Чоловік ОСОБА_12 помер, дітей вони не мали. У ОСОБА_11 є донька ОСОБА_36 . ОСОБА_11 і ОСОБА_12 є двоюрідними сестрами, а дочка ОСОБА_37 , 1959 року народження, доводиться ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , двоюрідною племінницею.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.03.2023 №78/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок спадкоємця із спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини.

Відповідно до Довідки Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 09.02.2022 №23-09/211, ОСОБА_2 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті разом з померлою ніхто не був зареєстрований.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту родинних відносин для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати своє право на спадкування майна після померлої двоюрідної тітки ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилається на те, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом ПрезидентаУкраїни№ 64/2022 введено воєнний стан.

Режим воєнного стану триває і до цього часу. На території України ведуться активні бойові дії. Велика частина Харківської області перебувала в окупації. Громадяни України, в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом.

Позивач є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та мала намір прийняти спадщину в установлений законом 6-місячний строк, але була позбавлена можливості це зробити, у зв`язку з введенням воєнного стану, окупацією частини Харківської області та бойовими діями, обстрілами Харківської області.

З урахуванням введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

Строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем у 6 місяців становив до 04.05.2022.

Станом на 04.05.2022 була чинною постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року (в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 209 від 06.03.2022), згідно з п. 3 вказаної постанови перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на весь час дії воєнного стану.

Вже після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, який становив до 04.05.2022, 24.06.2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року було внесено зміни: «установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці».

Протягом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, який становив до 04.05.2022, позивач мала право у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування) та розраховувати, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України). Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору.

Верховним судом в постанові по справі № 580/1300/22 від 18.01.2023 року було роз`яснено, що «69. Крім того, уРішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020вказано, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування). 70. УРішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020також зазначено, що кожна особа залежно від обставин повинна мати можливість орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних юридичних наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права. 75. Також колегія суддів зазначає, що поняття «легітимні очікування», головним чином походять від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання. 76. Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими. 79. Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій.

Суд також зазначає, що після введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, реалізація права на спадкування ускладнилася через масову евакуацію громадян, відключення державних реєстрів, проблем зі зв`язком та транспортом, загрозою ракетних ударів, частим та тривалим вимкненням світла.

При цьому, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в державі у поєднанні з непередбачуваністю існуючого законодавства, свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом, які, в свою чергу, не залежали від волі позивача та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а отже, наявні підстави для ефективного захисту прав та інтересів позивача шляхом надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89, 133, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовільнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що дійсно ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею померлій ОСОБА_2 .

Визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після померлої двоюрідної тітки ОСОБА_2 - поважною.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її двоюрідної тітки ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасника справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено та підписано 26 липня 2023 року.

Суддя С.П. Масло