ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 707/289/22
Провадження № 22-ц/821/1501/23
категорія: 301030300

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Новікова О. М.,

секретарів: Винник І. М., Мунтян К. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, у складі: головуючого судді Смоляра А. О.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

02 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом вищенаведеного змісту.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником житлової будівлі 1А-1, загальною площею 92,6 кв. м, про що до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис № 33152136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 249.

З метою реалізації права на набуття у користування земельної ділянки для обслуговування будинку, позивач заявами від 09 грудня 2021 року звернувся до відповідача, як землекористувача, про надання згоди на поділ земельної ділянки та укладення договору користування земельною ділянкою.

Відповідач, листами від 13 грудня 2021 року відмовив у задоволення цих заяв, вказавши як підставу втрату оригіналу свідоцтва про право власності, а відомості з Державного реєстру права власності на нерухоме майно не є достатнім підтвердженням права власності.

Зазначає, що у відповідях Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради також зазначено, що в процесі виконання рішення Господарського суду Черкаської області з примусового стягнення обслуговуючого кооперативу «Дніпро 2003» на користь ФОП ОСОБА_2 , було примусово реалізоване майно боржника: 66 дерев`яно-щитових будиночків. Відповідач зазначає, що судовим рішенням по справі № 2а-490/12 скасовано та визнано недійсним рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради від 26 травня 2010 року № 76, яким надано дозвіл обслуговуючому кооперативу «Дніпро 2003» на оформлення права власності на нерухоме майно - комплекс будівель в АДРЕСА_1 .

Також відповідач у листах вказав, що судовим рішенням по справі № 707/376/14-ц прилюдні торги проведені 05 жовтня 2012 року на підставі договору № 24-0100/12 від 18 вересня 2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визнані недійними та скасовані свідоцтва від 17 жовтня 2012 року, якими посвідчені право власності на майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 , за громадянами, які приймали участь у торгах.

Вказує, що навіть при наявності оригіналу свідоцтва на право власності, зміст відповідей відповідача вказує, що останній у будь-якому випадку не визнає права позивача на нерухоме майно, а мотиви та відмови є безпідставними по відношенню до позивача.

Крім того, позивач вказує, що у наданих відповідях спірний будинок у свідоцтві на право власності, яке було видане ОК «Дніпро 2003», та яке в подальшому скасоване за рішенням суду по справі № 2а-490/12 - відсутній. В цих же відповідях відповідач також зазначає та визнає, що позивач не був учасником справи № 707/376/14-ц про визнання прилюдних торгів недійсними та визнання недійними свідоцтв про право власності. Серед відповідачів у вказаній справі ОСОБА_1 відсутній. У вказаному рішення також відсутня згадка та посилання, як у мотивувальній, так і в резолютивній частині рішення на будинок під літерацією 1А-1. Наведене перешкоджає позивачу реалізовувати своє право на володіння земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та надає право позивачу на звернення до суду для захисту своїх прав.

Враховуючи наведене позивач просив визнати за ним право власності на об`єкт нерухомого майна: будинок відпочинку загальна площа 92,6 кв. м, літерою 1А-1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати із сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна: будинок відпочинку загальна площа 92,6 кв. м, літерою 1А-1 з мансардою МС за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати із сплати судового збору у розмірі 2 017 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Рішення мотивовано тим, що зважаючи, на те, що між сторонами продовжує існувати спір, відповідач продовжує не визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, а саме: будинок відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальною площею 92,6, кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що унеможливлює реалізацію позивачем права на користування земельною ділянкою, суд прийшов до висновку про те, що продовжує існувати стан в якому залишаються не врегульованим питання між сторонами щодо права власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача доведені та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, з посиланням на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, порушено питання про скасування рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи скарги зводяться до того, що законність набуття права власності ОСОБА_1 підтверджується, за переконанням суду, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28 січня 2022 року № 299663434, відповідно до якого будинок відпочинку загальна площа, 92,6 кв. м літерою 1А-1 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_1 з 10 вересня 2019 року на підставі: технісного паспорту, Серія та номер 362, виданого 17 серпня 2018 року ФОП ОСОБА_3 ; свідоцтва Серія та номер НОМЕР_1 , виданого 17 жовтня 2012 року державним нотаріусом Дмитренком Д. М.; довідки Серія та номер: 44/07.09, виданої 07 жовтня 2018 року ОК «Дніпро 2003».

Скаржник зауважує, що як мінімум два документи, на підставі яких зареєстровано право власності за позивачем, є незаконними та містять ознаки фальшування.

В матеріалах справи наявне Свідоцтво про право власності з ідентичними реквізитами від 17 жовтня 2012 року № 2-1841, відповідно до якого державний нотаріус Черкаської нотаріальної контори Дмитренко Д. М. відповідно до ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Черкаського РУЮ Трохименком Ю. В. 10 жовтня 2012 року посвідчив, що громадянину ОСОБА_4 належить право власності на майно, що складається з будинку відпочинку літ. «І-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржник переконаний, що вказане свідчить, що у свідоцтві про право власності ОСОБА_1 на вказаний будинок містяться неправдиві відомості, отже воно не може породжувати будь-яких прав у позивача на вказаний будинок для відпочинку, оскільки видане за результатами прилюдних торгів, що визнані недійсними в межах судової справи № 707/376/14-ц та містить неправдиві відомості. Водночас, суд не надав вказаному належної правової оцінки.

Щодо іншого документа, на підставі якого за позивачем зареєстровано право власності на об`єкт спору, а саме: довідки серія та номер: 44/07.09, виданої 07 жовтня 2018 року ОК «Дніпро 2003», скаржник зазначив, що обслуговуючий кооператив не є власником майна, що встановлено в межах судової справи № 2а-490/12 та К/991/34858/11, рішення у яких набрали законної сили, а відповідно ОСОБА_1 , як член кооперативу, не може бути на законних підставах наділений вказаним правом.

Крім того, відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 є дійсним членом ОК «Дніпро-2003» та власником нерухомого майна, визначеного технічним паспортом на будинок відпочинку. Нерухоме майно побудовано у 1991 році та розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером :04:007:0095 за адресою АДРЕСА_1 . В той же час у Свідоцтві Серія номер: 2-1841, виданому 17 жовтня 20212 року державним нотаріусом Дмитренком Д. М., посвідчено, що ОСОБА_1 об`єкт спору придбано в порядку виконавчого провадження та на підставі акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна. Про те суд також належним чином не дослідив вказані обставини справи та не встановив на підставі якого правочину позивач набув право власності на об`єкт спору.

На ряду з викладеним посилання позивача на квитанції та накладні про придбання будівельних матеріалів не мають достатніх доказів того, що вказані матеріали були використані саме для будівництва об`єкта спору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат - Коханій О. В., з посиланням на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просив відхилити доводи апеляційної скарги Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та залишити рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року без змін.

Крім того зазначив, якщо з позиції скаржника надані документи для реєстрації прав власності є такими, що не дозволяють зареєструвати право власності, а себе скаржник вважає власником майна, то ефективним способом захисту мала б бути вимога про витребування вказаного майна. Водночас скаржник, у даній справі не скористався вказаним способом захисту, з його погляду, порушеного права в судовому порядку. Про необхідність такого позову та такого способу захисту вказано у правовому висновку зробленому ВС у постанові від 14 грудня 2023 року у справі № 707/3238/21 (провадження № 61-8796св22) між цими ж сторонами.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Сіренка Ю. В., Гончар Н. І., Новікова О.М.,відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року в даній справі.

В результаті задоволених, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року, самовідводів суддів, що входили до складу колегії, після повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено склад колегії: Василенко Л. І., Бородійчук В. Г., Новіков О. М.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з апеляційною скаргою Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року прийнята до розгляду колегією суддів Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Новікова О. М.

УхвалоюЧеркаського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року розгляд апеляційної скарги Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року призначено на 16 листопада 2023 року з повідомленням учасників справи про дату час та місце розгляду справи. В послідуючому розгляд справи було відкладено на 21 грудня 2023 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Міська база відпочинку вчителів у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області по вул. Дахнівська, 9, створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 07.05.1969.

Згідно з рішенням Черкаського обласного виконавчого комітету від 10.06.1980 № 358, Черкаському обкому профспілки працівників освіти за рахунок земель управління захисних споруд на Кременчуцькому водосховищі Черкаського району відведена земельна ділянка площею 1,67 га під базу відпочинку вчителів (т. 1 а. с. 93).

Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 28.10.1994 «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради під базу відпочинку була надана земельна ділянка 1,67 га у межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району (т. 1 а. с. 95).

Розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 14.09.1995 № 47-р управлінню освіти Черкаського міського виконавчого комітету для забезпечення потреб бази відпочинку вчителів с. Свидівок Черкаського району виділено земельну ділянку (т. 1 а. с. 94).

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ЧР № 17-68 від 02.09.1995, управлінню освіти Черкаського міськвиконкому Черкаською районною Радою народних депутатів Черкаського району Черкаської області надано у постійне користування 1,67 га землі в межах згідно з планом землекористування для бази відпочинку вчителів (т. 1 а. с. 96-97).

Згідно з наказом Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 19.05.1995 затверджено положення про міську базу відпочинку вчителів. Майно бази відпочинку належало до комунальної власності міста і складало 54 літні будинки та господарські споруди, що перебували на балансах загальноосвітніх закладів ( т. 1 а. с. 108)

Відповідно до договору про спільну діяльність від 01.06.2003, укладеного між Завідуючим міським управлінням освіти м. Черкаси, що діяв на підставі положення, та Голови правління Громадського об`єднання «Дачний кооператив - Дніпро», що діяв на підставі статуту, сторони зобов`язуються шляхом об`єднання майна та зусиль спільно діяти в сфері утримання та експлуатації бази відпочинку, що знаходиться на балансі міського управління освіти м. Черкаси для досягнення наступних спільних господарських цілей: створення належних санітарних гігієнічних умов для відпочиваючих, проведення ремонтів будиночків та утримання території, монтаж та експлуатація електромереж, водопостачання та інше (т. 1 а. с. 108).

Згідно з рішенням Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» комплекс будівель у АДРЕСА_1 , знаходиться у власності Черкаської міської ради, оперативному управлінні - Управління освіти Черкаського міськвиконкому (т. 1 а. с. 106).

26.06.2010 виконавчий комітет Свидівоцької сільської ради Черкаського району прийняв рішення № 76 «Про надання дозволу обслуговуючому кооперативу «Дніпро 2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна». На підставі цього рішення видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.02.2011 НОМЕР_2 , відповідно до якого ОК «Дніпро 2003» є власником комплексу нерухомого майна бази відпочинку вчителів за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 117).

На підставі виданого виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради свідоцтва про право власності від 25.02.2011 серія НОМЕР_2 КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» 25.02.2011 зареєструвало за ОК «Дніпро 2003» право приватної власності на комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 25.02.2011 № 29132593.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.01.2012 у справі № К/9991/34858/11, № К/9991/35352/11 встановлено, що майно бази відпочинку, на якій розташовано будинок ОСОБА_1 , належить до комунальної власності міста та складає 54 літні будинки та господарські споруди, які перебувають на балансах загальноосвітніх навчальних закладів. Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області не враховано право користування Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку (т. 1 а. с. 108-110).

Постановою Соснівського районного суду від 29.11.2012 у справі № 2а-490/12 за позовом Черкаської міської ради до виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа ОК «Дніпро 2003» про визнання дій протиправними, скасування рішення та свідоцтва визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 № 76 «Про надання дозволу обслуговуючому кооперативу «Дніпро 2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна».

Ухвалою Київського адміністративного апеляційного суду від 11.09.2013 постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.11.2012 у справі № 2а-490/12 в частині визнання та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради 25.02.2011, скасовано, і в цій частині провадження у справі було закрито, в іншій частині постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.11.2012 у справі № 2а-490/12 залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.06.2015 ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 у справі № 2а-490/12 залишено без змін.

Згідно з постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2012 у справі № 2а-490/12, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 справа № 2а-490/12, рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3408, рішенням Черкаської міської ради від 26.06.2003 № 3-531 за територіальною громадою проведено реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249, номер об`єкта в РПВН 13415779, складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку з прибудовою: З-1, з', загальна площа 43,8 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою, И-1, и, загальна площа 47,8 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, К-1, k, k2, k3, загальна площа 92,1 кв. м; будинок відпочинку, Л-1, загальна площа 56,7 кв. м; будинок відпочинку, М-1, загальна площа 52,6 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, Н-1, н, н2; будинок відпочинку, О-1, загальна площа 19,5 кв. м; будинок відпочинку, L-1, загальна площа 37,7 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою, Q-1, q, загальна площа 48,6 кв. м; будинок відпочинку, R-1, загальна площа 14,4 кв. м; будинок відпочинку, S-1, загальна площа 17,8 кв. м; будинок відпочинку з навісом, U-1, u', загальна площа 29,5 кв.м; будинок відпочинку, V-1, загальна площа 18,8 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, W-1, w, загальна площа 28,5 кв. м; будинок відпочинку з навісом, З'-1, з'', загальна площа 19,4 кв. м; будинок відпочинку, Л'-1, загальна площа 66,5 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою, К'-1, к'; будинок відпочинку з прибудовою, К'-1, к'; будинок відпочинку з навісом, Н'-1, н', загальна площа 28,9 кв. м; будинок відпочинку, М'-1, загальна площа 26,1 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою, П'-1, п', загальна площа 32,4 кв. м; будинок відпочинку, Р'-1, загальна площа 19,1 кв. м; будинок відпочинку з навісом, Y-1, y, загальна площа 25,8 кв. м; будинок відпочинку з навісом, Z-1, z'; будинок відпочинку з прибудовою, А'-1, а'', загальна площа 80,9 кв. м; будинок відпочинку, Б'-1, загальна площа 17,4 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою та навісами, В'-1, в', в2, в3, загальна площа 117,8 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, Г'-1, г', г2; будинок відпочинку, Д'-1; будинок відпочинку, Ц-1, загальна площа 35,6 кв. м; будинок відпочинку, Ш-1, загальна площа 42,5 кв. м; будинок відпочинку, Ю-1; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, Щ-1, щ', щ2; будинок відпочинку з навісами, Я-1, я', я2, загальна площа 15,1 кв. м; будинок відпочинку, Д-1, загальна площа 46,1 кв. м; будинок відпочинку, F-1, загальна площа 21,3 кв. м; будинок відпочинку,G-1, загальна площа 30,7 кв.м; будинок відпочинку, І-1, загальна площа 29,1 кв. м; будинок відпочинку з навісом, А-1, а', загальна площа 44,1 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою, Б-1, б, загальна площа 51,1 кв. м; будинок відпочинку, В-1, загальна площа 30,7 кв. м; будинок відпочинку, Г-1, загальна площа 25,1 кв. м; будинок відпочинку, D-1, загальна площа 37,4 кв. м; будинок відпочинку, Е-1, загальна площа 65,1 кв. м; будинок відпочинку з навісами, Ж-1, ж', ж2, загальна площа 26,5 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою та навісами, Т-1, т', т, т2, загальна площа 68,7 кв. м; будинок відпочинку з навісом, Р-1, р, загальна площа 21,5 кв. м; будинок відпочинку з прибудовою, С-1, с2, загальна площа 14,5 кв. м; будинок відпочинку, У-1, загальна площа 25,0 кв. м; будинок відпочинку з навісом, Х-1, х, загальна площа 27,8 кв. м; будинок відпочинку, Ф-1, загальна площа 62,5 кв. м; будинок відпочинку, Ч-1, загальна площа 16,4 кв. м; літня кухня, Э; сарай, Э'; навіс, Э2; сарай, Я'; сарай, Ю'; літня кухня, Ш'; вбиральня, Ц'; сарай, F'; сарай, Ф'; сарай, Х'; сарай, R'; сторожка, І'; трансформаторна, Т'; колодязь, І; огорожа, 1-5.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2015 у справі № 707/344/15, яке набрало законної сили після розгляду Апеляційним судом Черкаської області - ухвала від 24.01.2017 (справа № 22ц/793/12/17) та відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.07.2019 (справа № 707/376/14-ц) позов Черкаської міської ради був задоволений та визнано недійними прилюдні торги від 05.10.2012 на підставі договору від 18.09.2012 № 24-0100/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визнані недійними та скасовані свідоцтва від 17.10.2012, якими посвідчені право власності на майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 , за громадянами, які приймали участь у торгах. При цьому встановлено, що майно бази відпочинку належало до комунальної власності міста і складало 66 літніх будиночків та господарських споруди, що перебували на балансах загальноосвітніх закладів (т. 1 а. с. 111-121).

Згідно з інформацією, відображеною у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2017 № НВ 017 та Витязі з технічної документації про нормативно-грошову оцінку від 20.02.2017 № 18-28-0.5-1304/2-17, земельна ділянка з кадастровим номером № :04:007:0095 відноситься до земель рекреаційного призначення, вид використання - під базу відпочинку вчителів.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3408 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» комплекс будівель у АДРЕСА_1 , знаходиться в оперативному управлінні Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради ( т. 1. а. с. 133-137).

Рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3419 «Про визначення балансоутримувачів комунального майна м. Черкаси» вказане майно закріплено на балансовому обліку Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та комунальних закладів освіти міста (т. 1 а. с. 138-144).

Майно комплексу бази відпочинку вчителів належить до комунальної власності Територіальна громада Черкаської міської ради та відповідно до даних з інформаційної довідки № 332636588 від 17.05.2023 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна складає 51 літніх будинків та 15 господарських споруд, а загалом 66 складових частин об`єктів нерухомого майна.

Згідно з довідкою ОК «Дніпро 2003» від 16.08.2018, ОСОБА_1 є дійсним членом ОК «Дніпро 2003», створеного на підставі рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого 23.04.2003 Свідоцтвом про право власності НОМЕР_2 від 25.02.2011. Крім того, в даній довідці зазначено, що ОСОБА_1 в 1989 році побудовано будинок відпочинку № 71 , відносно якого правління не заперечує щодо придбання права власності (т.1 а.с. 8).

Відповідно до довідки серія та номер: 44/07.09, виданої 07.10.2018 ОК «Дніпро 2003», ОСОБА_1 є дійсним членом вказаного обслуговуючого кооперативу та є власником нерухомого майна, визначеного Технічним паспортом на будинок відпочинку. Нерухоме майно побудоване до 1991 року та розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :04:007:0095 за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а. с. 12).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.01.2022 № 299663434, будинок відпочинку загальна площа 92,6 кв. м, літерою 1А-1 за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_1 з 10.09.2019 на підставі технічного паспорту, серія та номер: 362, виданого 17.08.2018 ФОП ОСОБА_3 , свідоцтва серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 17.10.2012 Державним нотаріусом Дмитренком Д. М. та довідки серія та номер: 44/07.09, виданої 07.10.2018 ОК «Дніпро 2003» (т. 1 а. с. 9).

09.12.2021 ОСОБА_1 на адресу Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради надсилав заяви, в яких просив укласти договір (суперфіцій) користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:007:0095, площею 1,67 га, цільове признання: для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 без зміни цільового призначення, а також надати нотаріальну згоду на поділ вказаної ділянки на дві окремі земельні ділянки орієнтовною площею 1,6533 га та 0,0167 га, з метою надання у користування земельної ділянки площею 0,0167 га (т. 1 а. с. 13-16).

Листами від 13.12.2021 № 2187-12-4/1 та № 2187-12-4/1 Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради відмовив надати нотаріальну згоду на поділ земельної ділянки :04:007:0095, площею 1,67 га, цільове признання: для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 без зміни цільового призначення на дві окремі земельні ділянки орієнтовною площею 1,6533 га та 0,0167 га, з метою надання у користування земельної ділянки площею 0,0167 га, а також відмовив укладати договір (суперфіцій) користування земельною ділянкою :04:007:0095, площею 1,67 га, вказавши, що оскільки копія витягу з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будинок відпочинку 1А-1 не є достатнім доказом підтвердження права власності, то ставиться під сумнів легітимність оформлення права приватної власності на вказане майно.

З вказаних листів вбачається, що у справі № 707/376/14-ц 05.10.2012 ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Черкаської філії провело прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: 66 дерев`яно-щитових будиночків, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які були придбані відповідачами-громадянами, та на підставі яких вони отримали свідоцтва про право власності від 17.10.2012 з окремим номером та серією, що посвідчувались державним нотаріусом Дмитренком Д. М. Серед осіб, які придбали таке майно ОСОБА_1 та його донька - відсутні (т. 1 а. с. 17-22).

Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.05.2022 у справі № 707/3238/21, яке залишене без змін поставою Черкаського апеляційного суду від 16.08.2022 у справі 707/3238/21, скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 вересня 2019 року № 48602350, на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 33152136 про право власності ОСОБА_1 на спірний будинок відпочинку 1А-1 з мансардою МС та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку 1А-1 з одночасним припиненням за ним права власності на вказаний будинок відпочинку. Однак вказані судові рішення скасовані постановою Верховного Суду від 14.12.2022, а в задоволенні позову відмовлено з підстав обрання неефективного способу захисту (т.1 а.с. 10-11, т. 2 а.с. 75-93).

Згідно наданих ОСОБА_1 інформаційних довідок № 332637327 від 17.05.2023 та № 332636588 від 17.05.2023 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у вищезазначених реєстрах наявна інформація стосовно ОСОБА_1 , як власника будинку відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальна площею 92.6, кв. м, з яких: коридор - 4,5 кв. м, кухня - 12,7 кв. м, кімната відпочинку - 27,7 кв. м, санвузол - 3,7 кв. м, коридор - 6,1 кв. м, кладова - 2,1 кв. м, кімната відпочинку - 19,4 кв. м, кімната відпочинку - 16,4 кв. м, за адресою АДРЕСА_1 (т. 2 а. с. 138-159).

Висновком центральної Колегії Міністерства юстиції України за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 09.02.2023 за № СК-402-23 рекомендовано скасувати рішення від 22.09.2022 № 64889307, прийняте державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Гнатиком А. М. Наказом Міністерства юстиції України № 1877/5 від 15.05.2023 задоволено скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення від 22.09.2022 № 64889307, прийняте державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Гнатиком А. М.

10.03.2015 ОСОБА_1 звернувся до голови правління ОК «Дніпро 2003» з заявою про надання дозволу на реконструкцію будиночку № 65 у зв`язку з непригодністю для використання (проживання) (т. 1 а. с. 24).

ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи два технічних паспорта на будинок відпочинку в ОК «Дніпро 2003», за адресою АДРЕСА_1 , виготовлений 17.08.2018 ФОП ОСОБА_5 , а також технічний паспорт на садовий (дачний) будинок в ОК «Дніпро 2003» за адресою АДРЕСА_1 , виготовлений 19.03.2020 ФОП ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 28-34, 35-36).

ОСОБА_1 на підтвердження здійснення будівельних робіт надано: товарні чеки від 29.10.10 № 537, 22.11.2010, 27.11.2010 № 14, 01.12.2010, 05.12.2010, 10.12.2010, 11.12.2010, 19.12.2010 № 120, видаткову накладну від 04.11.2010 № РН-0000549, накладні від 18.11.2010 № 42985, від 06.12.2010 № 7, накладну від 20.08.2015, в якій вказано про придбання будівельних матеріалів (т. 1 а. с. 79-84).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права.

Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що він є власником будинку відпочинку АДРЕСА_5 , проте відповідач, як землекористувач, не визнає за ним права власності на спірне нерухоме майно. При цьому посилався на ст. 392 ЦК України, яка регламентує визнання права власності.

Судом встановлено, що міська база відпочинку вчителів у АДРЕСА_1 , створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 07.05.1969.

Майно комплексу бази відпочинку вчителів належить до комунальної власності Територіальної громади Черкаської міської ради та відповідно до даних з інформаційної довідки № 332636588 від 17.05.2023 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна складає 51 літніх будинків та 15 господарських споруд, а загалом 66 складових частин об`єктів нерухомого майна.

Матеріали справи містять дві довідки ОК «Дніпро 2003», що підтверджують членство ОСОБА_7 в даному кооперативі, а саме: від 16.08.2018, де зокрема зазначено, що ОСОБА_1 в 1989 році побудовано будинок відпочинку № 71 , відносно якого правління не заперечує щодо придбання права власності та від 07.10.2018 № 44/07.09, де вже зазначено, що нерухоме майно (без будь-якої конкретизації) побудоване до 1991 року ОСОБА_1 .

У свою чергу 10.02.2015 ОСОБА_1 звертався до ОК «Дніпро 2003» з заявою про надання йому дозволу на реконструкцію будиночку № 65 у зв`язку з непридатністю для використання (проживання).

Водночас колегія суддів зауважує, що приведені довідки не містять посилання на дату вступу позивача в члени ОК «Дніпро 2003», номеру та дати відповідного рішення, як і підстав зазначення інформації викладеної в них.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2022 № 299663434, будинок відпочинку загальна площа 92,6 кв. м, літерою 1А-1 за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_1 з 10.09.2019 на підставі технічного паспорту, серія та номер: 362, виданого 17.08.2018 ФОП ОСОБА_3 , свідоцтва серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 17.10.2012 Державним нотаріусом Дмитренком Д. М. та довідки серія та номер: 44/07.09, виданої 07.10.2018 ОК «Дніпро 2003».

ОСОБА_7 на підтвердження права власності на спірне майно надав суду два технічних паспорти на будинок відпочинку з мансардою літ. «1А-1, МС» в ОК «Дніпро 2003», за адресою АДРЕСА_1 , виготовлений 17.08.2018 ФОП ОСОБА_5 , а також технічний паспорт на садовий (дачний) будинок в ОК «Дніпро 2003» за адресою АДРЕСА_1 , виготовлений 19.03.2020 ФОП ОСОБА_6 . Технічні паспорти замовлені ОСОБА_7 .

Згідно із вказаними технічними паспортами будинок відпочинку літера 1А-1 в ОК «Дніпро 2003», за адресою АДРЕСА_1 , збудований 1989 році.

З викладеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 ставить вимогу про визнання за ним права власності на будинок відпочинку з мансардою літ. «1А-1, МС» в ОК «Дніпро 2003», за адресою АДРЕСА_1 , який ним збудовано у 1989 році чи до 1991 року, який обліковувався ОК «Дніпро 2003» під № 71 (довідка від 16.08.2018), дозвіл на реконструкцію якого запитувався 10.03.2015 за № 65 (при цьому без зазначення будь-яких технічних характеристик на час його будівництва).

При цьому, на підтвердження факту будівництва спірного будинку, позивач надав суду: товарні чеки від 29.10.10 № 537, 22.11.2010, 27.11.2010 № 14, 01.12.2010, 05.12.2010, 10.12.2010, 11.12.2010, 19.12.2010 № 120, видаткову накладну від 04.11.2010 № РН-0000549, накладні від 18.11.2010 № 42985, від 06.12.2010 № 7, накладну від 20.08.2015, в якій вказано про придбання будівельних матеріалів.

Однак, доводячи, що спірний будинок відпочинку побудований у 1989 році чи до 1991 року, позивач на підтвердження будівництва ним будинку надав докази датовані 2010, 2015 роками, що може свідчити про проведення ремонтних робіт чи реконструкції, дозвіл на яку ним був запитаний 10.03.2015 у ОК «Дніпро», а не його первинне будівництво у роках зазначених у документах долучених до позовної заяви.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

В постанові Верховного Суду від 24.01.2020 р. у справі № 910/10987/18 зазначено, що державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Отже, правовідносини щодо будівництва, зокрема садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, а не нормами ЦК України від 16 січня 2003 року, на які послався суд першої інстанції, оцінюючи підстави виникнення права власності на новостворене майно, а саме на дачний будинок (будинок відпочинку) за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягали проходженню процедури прийняття в експлуатації. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17.

В той час діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР та яка діяла до 19 січня 1996 року.

Державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості в період чинності Інструкції від 31 січня 1966 року не проводилась, тому документами, що підтверджують право позивача на спірний будинок можуть бути довідки виконавчого комітету відповідної місцевої ради, виписки з погосподарської книги відповідної місцевої ради щодо належності будинку, ухвалені ОМС рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічні паспорти на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо, що відповідало діючому на той час законодавству.

У листі Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1 зазначено, що фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Враховуючи зазначене, до предмету доказування у цій справі належали обставини щодо часу будівництва садового будинку (будинку відпочинку) та оформлення на нього технічного паспорту, якщо відповідне будівництво закінчено до 05 серпня 1992 року.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Позивач, звертаючись до суду, доводив, що спірний будинок був побудований 1989 році, про що зазначено у виготовлених на його замовлення технічних паспортах, де зазначено рік побудови будівлі -1989 рік, на ряду з цим у одній із довідок ОК «Дніпро» від 07.10.2018 № 44/07.09 вказаний рік будівництва до 1991 року, тобто позивачем надано суперечливі відомості щодо року побудови відповідного садового будинку.

Крім того, в підтвердження права власності ОСОБА_1 не надав суду доказів належності йому спірного майна на час завершення його будівництва чи доказів його придбання у визначеному законом порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права.

Зважаючи на те, що позивач, у встановленому законом порядку не довів факт приналежності йому спірного майна на праві власності, відсутні правові підстави для визнання за ним права власності на будинок відпочинку у судовому порядку, що не було враховано судом першої інстанції.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради 3025,50 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради - задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради 3025,50 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 січня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. М. Новіков