Єдиний унікальний номер справи 610/3956/21
Провадження № 2/183/2530/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Коссовича А. О.,

представника позивача (в режимі ВКЗ) адвоката Мосіна А. В.,

представника відповідача адвоката Артамонова А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про стягнення суми 3% річних та індексу інфляції, мотивуючи його тим, що в період з 25 травня до 30 травня 2020 року поблизу земельної ділянки, що належить позивачеві, на якій ним висаджені дерева фундуку сорту «Галлі» та «Каталонський», працівниками відповідача виконувались роботи з використанням спеціальної техніки, під час виконання яких працівниками відповідача неодноразово було допущено несанкціонований в`їзд спеціальної техніки на належну позивачеві земельну ділянку, в результаті чого пошкодили зелені насадження (дерева горіху), тим самим завдали позивачеві матеріальну шкоду на загальну суму 51 016 грн. Указані обставини та розмір завданої матеріальної шкоди установлені рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року та постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року, що ухвалені у справі № 610/90/21.

Посилаючись на норми ст.ст. 11, 509, 1166 ЦК України, позивач зазначає, що після пошкодження майна позивача та завдання матеріальної шкоди у розмірі 51 016 грн. у відповідача саме 30 травня 2020 року виник обов`язок з відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, однак відповідачем обов`язок з відшкодування завданої майнової (матеріальної) виконаний в повному обсязі лише 01 грудня 2021 року. У зв`язку з чим позивач, посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача компенсацію у вигляді інфляційних витрат у сумі 6 519 гривень 84 коп. та трьох процентів річних у розмірі 2 307 (дві тисячі триста сім) грн. 92 коп. від простроченої суми за період з 30 травня 2020 року до 01 грудня 2021 року, та вирішити питання судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з позовом, подав відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що обов`язок з відшкодування шкоди, а відповідне і грошове зобов`язання, виник у відповідача після набрання рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року законної сили. Рішення суду повністю виконано відповідачем в добровільному порядку 01 грудня 2021 року.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, голова Верховного Суду розпорядженням від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

28 березня 2023 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа № 610/3956/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2023 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є.

Ухвалою судді від 30 березня 2023 року цивільну справу прийнято в своє провадження з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 01 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, що було зроблено позивачем 05 червня 2023 року.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позові, вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши вступне слово та пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого.

У період з 25 травня до 30 травня 2020 року поблизу земельної ділянки, що належить позивачеві, на якій ним висаджені дерева фундуку сорту «Галлі» та «Каталонський», працівниками відповідача виконувались роботи з використанням спеціальної техніки, під час виконання яких працівниками відповідача неодноразово було допущено несанкціонований в`їзд спеціальної техніки на належну позивачеві земельну ділянку, в результаті чого пошкоджено зелені насадження (дерева горіху) та завдано позивачеві матеріальну шкоду на загальну суму 51 016 грн. Указані обставини та розмір завданої матеріальної шкоди установлені рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року та постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року, що ухвалені у справі № 610/90/21, і відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Рішення суду щодо відшкодування шкоди позивачеві виконано відповідачем у добровільному порядку 01 грудня 2021 року, ця обставина визнана сторонами і окремому доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає.

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 30 травня 2020 року до 01 грудня 2021 року за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування матеріальних збитків, підтверджених рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 указала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Відповідач мав грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджують рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року та постанова Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року, що ухвалені у справі № 610/90/21, які набрали законної сили 08 листопада 2021 року, про стягнення з відповідача на користь позивача 51 162,90 грн. матеріальних збитків та 5 000 грн. відшкодування моральної шкоди, яке було виконано 01 грудня 2021 року.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15.

Так, за розрахунком, наданим позивачем, з яким суд погоджується, і який не спростований відповідачем, компенсація у вигляді інфляційних витрат складає 6 519,84 грн. та трьох процентів річних - 2 307,92 грн. від простроченої суми у розмірі 51 016 грн. за період з 30 травня 2020 року до 01 грудня 2021 року.

Дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку задоволенням позовних вимог, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача у виді судового збору, понесені ним при звернені до суду з позовом., підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 компенсацію у вигляді інфляційних витрат у сумі 6 519 (шість тисяч п?ятсот дев?ятнадцять) гривень 84 коп. та трьох процентів річних у розмірі 2 307 (дві тисячі триста сім) грн. 92 коп. від простроченої суми за період з 30 травня 2020 року до 01 грудня 2021 року, а також відшкодування справленого судового збору у розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 40 коп., а всього 9 554 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 16 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

-відповідач: Акціонерне товариство «Укргазвидобування», , 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28.

Повне рішення суду складено і підписано 31 липня 2023 року.

Суддя Г.Є. Майна