КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/7661/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , до якої приєдналась ОСОБА_2 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа виконавчий комітет Бориспільської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна яку мотивували тим, що ОСОБА_1 , яка є дочкою ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_1 , страждає шизофренією параноїдальної форми з безперервним перебігом та 10 січня 2012 року їй встановлена 2 група інвалідності. Вказували, що вона позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому заявники просили суд визнати її недієздатною, встановити опіку над нею та призначити обох заявників її опікунами.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2023 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково. ОСОБА_1 , визнано недієздатною. Встановлено опіку над ОСОБА_1 та призначено опікуном ОСОБА_2 . У задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що факт його не проживання разом із ОСОБА_1 не перешкоджає йому виконувати опікунські обов`язки.

Вважає, що судом не було враховано вік призначеного опікуна та як така обставина впливає на здатність виконувати опікунські обов`язки самостійно.

Відтак, апелянт вказує, що судом першої інстанції не було повно та всебічно розглянуто заяву, не з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 , ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

28 квітня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 , в якій також вказує на свій похилий вік та стан здоров`я як на неможливість виконувати опікунські обов`язки нею самостійно та просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити, рішення суду в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про задоволення поданої заяви з підстав, зазначених ній та мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач у справі ОСОБА_2 підтримала подану апелянтом скаргу та просила її задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 137) до суду апеляційної інстанції не з`явився.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутність представника заінтересованої особи. .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися на апеляційний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_1 . Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 14 грудня 1972 року та серії НОМЕР_2 від 18 березня 1986 року (а.с.8, 18).

З копії виписки з медичної картки амбулаторного хворого №71 від 07 грудня 2022 року (а.с.63-64), а також копії консультативного висновку від 21 грудня 2021 року (а.с.65) вбачається, що ОСОБА_1 страждає шизофренією параноїдальної форми з безперервним перебігом.

Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта №53-ц від 18 січня 2023 року (а.с.82-83) вбачається, що ОСОБА_1 продовжує страждати шизофренією параноїдальної форми з безперервним перебігом. За своїм психічним станом вона позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_4 в домоволодінні по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 здійснює догляд за дочкою ОСОБА_1 . Обставини, які перешкоджають заявнику виконувати обов`язки опікуна, не встановлені. Тому рішенням виконавчого комітету №123 від 27 лютого 2023 року (а.с.96) затверджено подання про доцільність визначення ОСОБА_2 опікуном дочки ОСОБА_1 . Натомість, ОСОБА_4 не виявив бажання виконувати обов`язки опікуна.

З урахуванням вказаних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви, за наслідком чого визнав ОСОБА_1 недієздатною. З метою забезпечення захисту її прав суд встановив опіку над нею та призначив опікуном ОСОБА_2 .

Вирішуючи подану заяву в частині призначення опікуном ОСОБА_1 її брата ОСОБА_1 , та відмовляючи у її задоволенні, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дійсно в матеріалах цивільної справи міститься подання, затверджене рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №122 від 27 лютого 2023 року (а.с.93), про доцільність визначення ОСОБА_1 опікуном сестри ОСОБА_1 . Однак в змісті дослідженого у судовому засіданні подання відсутні відомості про необхідність призначення ОСОБА_1 одразу двох опікунів. Крім того, зі змісту акту перевірки умов життя майбутнього опікуна від 16 лютого 2023 року (а.с.94) вбачається, що ОСОБА_1 взагалі проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Разом з ним проживає дружина ОСОБА_5 , а також діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З урахуванням вказаних обставин суд виснував, що підстав для призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 відсутні.

При цьому суд також зазначив, що у випадку, якщо ОСОБА_2 не зможе в подальшому виконувати обов`язки опікуна, вона або орган опіки та піклування матимуть право ініціювати перед судом питання про звільнення її від повноважень опікуна та призначення ним іншої особи, зокрема ОСОБА_1 , в порядку, передбаченому ч.2 ст.300 ЦПК України.

Апеляційний суд повністю погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає.

Статтею 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК Україниопікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Суд першої інстанції з дотриманням вище вказаних норм матеріального права вирішив подану заявниками заяву та на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи №53-ц від 18 січня 2023 року (а.с.82-83) дійшов обґрунтованого висновку щодо визнання ОСОБА_1 недієздатною. Ухвалюючи рішення в цій частині суд обґрунтовано врахував, що відповідно до висновку експерта ОСОБА_1 продовжує страждати шизофренією параноїдальної форми з безперервним перебігом. За своїм психічним станом вона позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Призначаючи ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано враховано волевиявлення ОСОБА_2 , як матері ОСОБА_1 стати опікуном дочки, та подання виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 27 лютого 2023 року щодо доцільності призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апелянта ОСОБА_1 щодо неправильності рішення суду в частині відмови у призначенні його опікуном ОСОБА_1 , колегія суддів виходить із наступного.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаного обґрунтовано виходив із того, що в самому подані ВК Бориспільської МР не зазначено доцільність та підстав для призначення ОСОБА_1 двох опікунів, врахував віддаленість місця проживання заявника від місця постійного проживання особи над якою встановлюється опіка.

Крім того, із наявних письмових доказів, що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 хоч і є особою з інвалідністю 2 групи, але станом на дату проведення освідування зроблено висновок про можливість працювати у спеціально створених умовах виробництва ( а.с. 9).

Перевіряючи доводи ОСОБА_2 , яка приєдналася до поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги колегія суддів враховує, що посилання заявника на погіршення стану здоров`я не може бути підставою для скасування рішення суду у цій справі, що скільки станом на дату звернення до суду із вказаною заявою про встановлення опіки, а також на час розгляду справи та постановлення рішення суду, ОСОБА_2 про зазначені обставини не зазначала та виявляла бажання стати опікуном своєї дочки.

При цьому судом першої інстанції роз`яснення заявникам право ОСОБА_2 відмовитися від опікунства над дочкою та подальшого вирішення питання щодо встановлення такої опіки іншим заявником ОСОБА_1 у встановленому порядку.

Отже, розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції правильно визначився з характером правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналась ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 липня 2023 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв