Справа № 203/486/22
Провадження № 2/0203/207/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11.04.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2022 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 7485,44грн.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначило, що 03 січня 2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було підписано заяву про приєднання № 1387505/290318 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлено кредит в розмірі 15000,00грн. Відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості, що утворилася станом на 12.01.2022 року у розмірі 9384,82грн. та складається з: заборгованість за кредитом 7485,44грн, 3% річних на суму простроченого кредиту 624,74грн, 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 55,67грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 26,06грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 1192,91грн. Вказані суми Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

03 лютого 2022 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця проживання відповідача ОСОБА_1 , який значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.07.1994 року.

Цивільний позов не відповідав вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 24 лютого 2022 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків.

04 липня 2022 року у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте 28.09.2022 року, 25.11.2022 року, 15.02.2023 року від представника позивача за довіреністю Іванісова В.С. до суду надійшла письмова заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судові засідання, призначені на 29.09.2022 року, 28.11.2022 року, 16.02.2023 року, 11 квітня 2023 року, відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК Країни, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

03.01.2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 підписано заяву приєднання № 1387505/290318 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та 03.01.2019 року підписано заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) (далі Заява), якою останньому встановлено розмір кредиту 15000,00грн. (а.с14-17).

Відповідно до п. 6.3. Заяви, ОСОБА_1 погодився, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту 15000,00грн; максимальний розмір кредиту 15000,00грн, строк кредитування 60 міс. з можливим подовженням на той самий строк.

Відповідно до п. 6.6. Заяви, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 0,001% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках (п.6.6.1.); комісійна винагорода за обслуговування використаної частини встановленого кредиту складає: 3,2% від використаної частини встановленого кредиту (п.6.6.2.); 0,001% річних за користування кредитними коштами (п.6.6.3.).

Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 6106886 від 03.01.2019 року станом на 12.01.2022 року складає 9384,82грн. та складається з: заборгованість за основним боргом (кредитом) 7485,44грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 624,74грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом 55,67грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом 26,06грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1192,91грн (а.с.5-6).

Як видно з розрахунку заборгованості, термін дії банківської платіжної картки відповідача до жовтня 2023 року.

З матеріалів справи видно, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по картковому рахунку з 05.01.2019 року по 15.08.2019 року, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, що відповідачем не спростовано (а.с.42-50).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати заборгованості за договором від 03.01.2019 року у загальній сумі 9384,82 грн.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК)підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.

За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми.

Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом.

За змістом частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов у частині стягнення з відповідача основної заборгованості, підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат суд виходить з наступного.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як видно із договору відповідачу встановлений розмір процентів за користування кредитними коштами, відповідальність за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором не встановлена.

Водночас, судом встановлено, що строк повернення позичених відповідачем коштів ще не минув, отже підстав для застосування приписів приведеної норми не існує, тобто після спливу даного строку банк мав би право нараховувати 3% річних та втрати від інфляції згідно зі ст. 625 ЦК України

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позивач безпідставно нарахував три відсотки річних та втрати від інфляції за порушення грошового зобов`язання в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних на суму простроченого кредиту 624,74грн, 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 55,67грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 26,06грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 1192,91грн задоволенню не підлягають.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме: позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором від 03.01.2019 року у розмірі 7485,44грн. та складається з: заборгованість за кредитом 7485,44, а у задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1978,87 грн. (7485,44 грн. х 2481,00 грн : 9384,82 грн = 1978,87 грн).

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ) в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, пр. Гагаріна, 115, ) заборгованість за договором від 03.01.2019 року в розмірі 7485,44грн (сім тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 44 копійок) станом на 12.01.2022 року, що складається зі: 7485,44грн заборгованість за основним боргом (кредитом).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, код ) в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, пр. Гагаріна, 115, код ЄДРПОУ 09305480) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1978,87 грн (одна тисяча дев`ятсот сімдесят вісім гривень 87 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва