Справа № 570/3472/23
Номер провадження 2-о/570/132/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

представника заявниці, адвоката Жилінської Т.П.

представника заінтересованої особи,

адвоката Кобилянської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак через постійні сварки, в процесі яких ОСОБА_3 вів себе агресивно, підіймав на неї руку, завдавав тілесних ушкоджень, висловлювався нецензурною лайкою, принижував її, зловживав спиртними напоями, рішенням Рівненського районного суду від 20 липня 2022 року шлюб між ними було розірвано, через таку поведінку колишнього чоловіка вона неодноразово зверталася за підтримкою до психолога, спеціалістів з протидії домашньому насильству на безкоштовні державні урядові лінії, крім того неодноразово викликала поліцію, внаслідок чого останнього було притягнуто до різного роду адмінвідповідальності, однак і після цього поведінка ОСОБА_3 не змінилася, він продовжує і далі систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо неї у формі психологічного, фізичного та економічного тиску, заявниця звернулася з даною заявою і просить видати обмежувальний припис ОСОБА_3 на строк - 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, шляхом заборони йому перебувати в місці спільного проживання (перебування)та заборонити йому вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, усунути перешкоди в користуванні спільною сумісною власністю, заборонити її розшукувати, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Заявниця ОСОБА_6 , з`явившись в одне із судових засідань, заяву про видачу обмежувального припису підтримала, вказала, що поведінка її колишнього чоловіка не змінюється, вона його боїться, оскільки він систематично вчиняє стосовно неї насильство, а його поведінка є дуже агресивною. Він вчиняє насильство як вдома, так і приходить до неї на роботу, де вчиняє скандали, ображає її. Вона не одноразово зверталася до поліції, на чоловіка складали протоколи про адмінправопорушення і він притягувався до адмінвідповідальності за домашнє насильство. Вважає, що чоловік може її підставити, підкинути в її автомобіль наркотики, тому щоб упередити таку його поведінку, вона надіслала повідомлення до поліції про те, що чоловік займається наркотиками і у відділі поліції їй повідомили, що будуть цим займатися. Через таку поведінку чоловіка, вона вимушена звернутися до суду з даною заявою, яку вона просить задоволити.

Представник заявниці, адвокат Жилінська Т.П., заяву і пояснення ОСОБА_6 підтримала, вважає, що ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство відносно заявниці ОСОБА_6 , а тому її заява про видачу обмежувального припису є обґрунтованою і вона її просить задоволити.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису відносно нього не визнав, суду пояснив, що сварки постійно провокує колишня дружина, з якою в нього неприязні відносини. Він мусить приходити в квартиру, оскільки там проживають його діти, які до нього телефонують, щоб він приїхав, так як в квартиру приходять разом з колишньою дружиною незнайомі дітям чоловіки, влаштовують в квартирі п`яні оргії. Застаючи такі картини в квартирі, він, захищаючи дітей, свариться з дружиною, вимагає від неї поводитися належним чином, прибрати в хаті, помити посуд, попрати дитячі речі, а дружина, яка часто перебуває в нетверезому стані, викликає поліцію, працівники якої складають на нього протоколи. Вважає заяву безпідставною. В останнє судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву завершити розгляд справи у його відсутності.

Представник заінтересованої особи, адвокат Кобилянська О.О., в судовому засіданні підтримала пояснення ОСОБА_3 . Вважає заяву не обґрунтованою, оскільки адмінпротоколи про вчинення домашнього насильства складалися як відносно ОСОБА_3 , так і відносно ОСОБА_6 . Обоє вони притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Вважає, що встановленням обмежувального припису, буде порушено не лише право власності ОСОБА_3 , якому належить 1/2 квартири в с.Зоря, де проживає заявниця і їх діти, а й будуть порушені норми сімейного законодавства, оскільки в такий спосіб можуть бути обмежені батьківські права ОСОБА_3 , який зобов`язаний спілкуватися зі своїми дітьми, утримувати їх, піклуватися про них. З жовтня 2022 року, з метою уникнення конфліктів, ОСОБА_3 у квартирі не проживає, проживає в м.Рівне, в квартиру приїздить лише тоді, коли про це його просять діти. Вважає, що в такий спосіб заявниця хоче позбавити колишнього чоловіка житла, а тому її заява про видачу обмежувального припису є безпідставна і просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що заявниця ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували і зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2010 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рівненського районного суду від 20 липня 2022 року шлюб між сторонами розірвано.

Сторони зареєстровані в квартирі, що належить їм на праві спільної сумісної власності (по 1/2 частині кожному) за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі фактично проживає заявниця ОСОБА_6 і діти сторін. Заінтересована особа ОСОБА_3 проживає в м.Рівному.

Постановами Рівненського районного суду Рівненської області від 14 липня 2022 року № 570/2236/22, від 09 серпня 2022 року № 570/2144/22, від 06 вересня 2022 року № 570/3122/22, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу, про що свідчать копії відповідних постанов, які додані до позовної заяви.

Як вбачається із вказаних документів, правопорушення ОСОБА_3 було вчинено або в період розгляду справи про розірвання шлюбу, або вже після розірвання шлюбу.

Крім того, судом також встановлено, що Рівненським районним судом в той же період слухались справи про адмінправопорушення за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_6 і постановами суду її або було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого, або притягнуто до адміністративної відповідальності (постанова у справі № 570/2237/22 від 26 липня 2022 року, постанова у справі № 570/2421/22 від 03 серпня 2022 року, постанова у справі № 570/2254/22 від 18 серпня 2022 року).

Ці докази свідчать про те, що між колишнім подружжям склались вкрай неприязненні відносини, вони обоє є людьми надто емоційними і не можуть справитися зі своїми емоціями і замість того, щоб звернутися по допомогу до фахівців, викликають працівників поліції, які фіксують факти домашнього насильства. Їх поведінка навіть в суді свідчить про те, що вони не бажають припинити конфлікти і знайти порозуміння.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.

Верховний Суд у постанові № 766/13927/20-ц зазначив, що "Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи мало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису в порядку, визначеному Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Під час вирішення питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи-кривдника, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою останнього".

Враховуючи викладене, суд вважає, що тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_3 в 2022 році свідчить, що останній не усвідомлював серйозності негативних наслідків своїх дій, хоча він переїхав проживати в м.Рівне, але приїжджає у квартиру в с.Зоря, як пояснив на прохання дітей, і продовжує протиправні дії по відношенню до заявниці, повною мірою не бажає змінювати свою поведінку, а тому доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій по відношенню до неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису, є обґрунтованими.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, яке чинить ОСОБА_3 щодо ОСОБА_6 , суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства потребує захисту у порядку передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а тому заява ОСОБА_6 про видачу обмежуючого припису, підлягає задоволенню.

Необхідно відмітити, що суд не виключає того, що поведінка самої ОСОБА_6 може спровокувати негативну поведінку ОСОБА_3 . На думку суду їх поведінка по відношенню один до одного може свідчити про те, що вони хочуть показати свою зверхність і любим шляхом хочуть довести свою правоту. На думку суду, поведінка сторін, як заявниці, так і її колишнього чоловіка, потребує корекції спеціаліста. Тому з метою того, щоб сторони оцінили всі негативні моменти, звернулись по допомогу до спеціалістів, необхідним є встановити обмежувальний припис, але враховуючи всі обставини справи, обмеження необхідно скорегувати, оскільки деякі з них є не конкретними, а встановити їх необхідно на два місяці.

Встановлюючи обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , суд виходить з того, що він, як батько двох дітей, захищаючи їх права, не має влаштовувати сварку, має стримувати свої емоції і вживати всіх заходів для коректної поведінки по відношенню до колишньої дружини, зрозумівши, що вона колишня дружина і може влаштовувати своє особисте життя. А якщо вона неналежно поводиться по відношенню до дітей, то мають застосовуватися інші важелі впливу, зокрема звернення у відповідні органи.

Відповідно до ст.350-5 ч.3 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.76, 78, 263-265, 350-1 - 350-8, 273, 352, 354 ЦПК України, Законом України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству", суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на строк 2 (два) місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

- заборонити ОСОБА_8 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 у період коли вона перебуває вдома;

- заборонити ОСОБА_8 наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи ОСОБА_1 у той час коли вона перебуває вдома чи на роботі;

- заборонити ОСОБА_8 вести листування, телефоні переговори з ОСОБА_9 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального напису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, для взяття ОСОБА_7 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також направити копію рішення у Зорянську сільську раду Рівненського району Рівненської області - для відома.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24 березня 2010 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 27 квітня 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Суддя Остапчук Л.В.