Єдиний унікальний номер судової справи: 473/4531/21
Номер провадження: 22-з/812/47/23 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

без участі сторін розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Чередніченко Іриною Борисівною про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» в якому після неодноразової зміни предмета позову просила визнати незаконними дії АТ «Державний ощадний банк України» щодо блокування поточних рахунків № НОМЕР_1 (зарплатний) та № НОМЕР_2 (пенсійний) та списання з нього коштів грошового забезпечення та пенсії), стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» незаконно списані кошти в сумі 9 488, 26 грн. (відповідно до ст. 1073 ЦК України), проценти в рамках послуги «Мобільні заощадження» в сумі 4 404 грн. 37 коп., пеню (з огляду на положення ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») - 572 356, 68 грн., 3% річних - 1 566,04 грн., (по рахунку № НОМЕР_1 - 1371,25грн. за рахунком № НОМЕР_2 - 194 грн. 79 коп.), інфляційні втрати - 8 796, 72 грн. (за рахунком № НОМЕР_1 - 6 135,06 грн. за рахунком № НОМЕР_2 - 2 661, 66 грн.) (в порядку ст. 625 ЦК України) та моральну шкоду 150 000 грн. (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено приватних виконавців виконавчого округу Миколаївської області - Куліченка Дмитра Олександровича та Довгань Вікторію Володимирівну .

Ухвалою того ж суду від 20 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення пені в сумі 572 356,68 грн. залишено без розгляду.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Чередніченко Іриною Борисівною задоволено частково. Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправними дії АТ «Державний ощадний банк України» щодо блокування поточних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у філії АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10014/0174 на ім`я ОСОБА_1 в частині отримання грошового забезпечення та пенсійних виплат.

Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 1 566, 04 грн. - 3 % річних, 8 796,72 грн. - інфляційних втрат та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір у розмірі 2 428,90 грн.

10 липня 2023 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Чередніченко І.Б. подала до Миколаївського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн, у зв`язку із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій, які є співмірниими з обсягом наданої професійної правничої допомоги та складності справи, а відтак повинні бути компенсовані за рахунок АТ «Державний ощадний банк України».

18 липня 2023 року представник АТ «Державний ощадний банк України» надав заперечення на заяву про розподіл судових витрат та просив залишити без розгляду заяву представника ОСОБА_1 - Чередніченко І.Б. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану

зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно

з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи у позові та у заявах про зміну предмету позову, а також в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Чередніченко І.Б. вказувала, що орієнтований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу орієнтовно складають 10 000 грн., 25 000 грн., та 5000 грн. у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції

Постанова Миколаївським апеляційним судом прийнята 28 червня 2023 року.

До заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої 10 липня 2023 року, представник ОСОБА_1 - Чередніченко І.Б. додано копії ордера на надання правничої (правової) допомоги від 07 квітня 2021 року серії МК № 85438, договір про надання правової допомоги від 30 жовтня 2021 року, договори про зміні до Договору про надання правової допомоги від 01 червня 2022 року та від 24 березня 2023 року, а також Акт прийому передачі послуг правничої правової допомоги від 07 липня 2023 року.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Разом із тим, представник ОСОБА_1 - Чередніченко І.Б. звернулася до Миколаївського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 10 липня 2023 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

У своїй заяві представник посилалася на те, що повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду було складено 3 липня 2023 року, а відтак датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення, яке отримано представником 04 липня 2023 року, а відтак останнім днем подання доказів про понесенні стороною судових витрат є 10 липня 2023 року (перший робочий день після настання строку 08 липня 2023 року).

Між тим, з таким посиланням колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частини перша, третя статті 368 ЦПК України).

У частині першій статті 381 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 (порядок вирішення питань при колегіальному розгляді справи) і глави 9 «Судові рішення» розділу ІІІ «Позовне провадження» цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 (постанова суду апеляційної інстанції) цього Кодексу.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції проголошується за правилами, встановленими статтею 268 цього Кодексу.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно - правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20 (провадження № 14 182цс21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц (провадження № 61-28728сво18), постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013вс20).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: слід розмежовувати порядок проголошення судового рішення (скороченого або повного) у разі явки учасників справи у судове засідання та складання повного судового рішення, за відсутності учасників справи.

Порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено; загальний порядок ухвалення рішення застосовується, якщо розгляд справи відбувся з викликом учасників і вони брали участь у судовому засіданні.

Зокрема, суд виходить до нарадчої кімнати (частина перша статті 244 ЦПК України); у нарадчій кімнаті суд приймає, складає та підписує рішення (повне чи скорочене) (частина друга статті 259 ЦПК України); повернувшись із нарадчої кімнати, суд проголошує рішення (повне чи скорочене) (частина перша статті 268 ЦПК України); датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (перше речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення (частина перша статті 272 ЦПК України); у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення (частина друга статті 272 ЦПК України); у разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення (частина шоста статті 268 ЦПК України).

Проголошення судового рішення передбачає надання публічності такому рішенню, дотримуючись принципу гласності судового процесу. Тобто проголошення судового рішення відбувається публічно або у закритому судовому засіданні лише під час перебування учасників справи у судовому засіданні у залі суду;

Судове засідання у даній справі відбулося 28 червня 2023 року за участю представника АТ «Державний ощадний банк України» - адвоката Комаровського С.З., за результатами якого в той же день було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а відтак датою постанови Миколаївського апеляційного суду є дата - 28 червня 2023 року.

Отже, наведе свідчить про те, що з 28 червня 2023 року слід рахувати п`ятиденний строк, передбачений ч.8 ст. 141 ЦПК України для подання доказів на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу та останнім днем якого є 03 липня 2023 року, а не 10 липня 2023 року, як помилково вважає представник позивачки - Чередніченко І.Б.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для залишення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Чередниченко І.Б. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі без розгляду, що відповідає положенням статті 141 ЦПК України.

Разом із цим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 141, 270, 381 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Чередніченко Ірини Борисівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст ухвали складено 20 липня 2023 року.