Справа № 744/1079/23
Провадження № 2/739/351/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді- Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Головня І.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Семенівський відділ державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів,- ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, як найбільш територіально наближеного суду, із Семенівського районного суду Чернігівської області було передано матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Семенівський відділ державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебував у шлюбі зі ОСОБА_3 , який був зареєстрований 19.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №01. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак спільне життя з відповідачкою у позивача не склалось, у зв`язку з чим рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 04.03.2010 року у цивільній справі № 2-82/1010 р. шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . У 2010 році відповідачка звернулася до Семенівського районного суду Чернігівської області із заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Рішенням суду від 08.09.2010 року у цивільній справі № 2-186/2010 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 12.07.2010 року, і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі змінами у законодавстві, на даний час з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня. З березня 2020 року син ОСОБА_8 почав постійно проживати з позивачем. Відповідачка фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків і зараз зосередилась на влаштуванні особистого життя, уклавши третій шлюб. Вже понад три роки поспіль, позивач фактично самостійно виховує дитину, створює їй належні умови проживання, утримує сина матеріально, купує одяг, взуття, та інші необхідні речі, забезпечує отримання сином повної загальної середньої освіти. Відповідачка жодної допомоги не надає, син і надалі буде проживати з позивачем, оскільки бажає цього і у відповідності ст.160 СК України самостійно визначив своє місце проживання. У судове засідання позивач ОСОБА_9 не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 також не з`явилася, попередньо надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів визнає повністю і просить їх задовольнити.

Представник третьої особи - Семенівського ВДВС у судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

По справі встановлено, що позивач та відповідачка є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідачки рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 08.09.2010 року в справі № 2-186/2010 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 , відповідне виконавче провадження перебуває на виконанні в Семенівському відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заборгованість з виплати аліментів станом на 25.08.2023 року відсутня (а.с.13). Як постає з позовної заяви, та не заперечується відповідачкою ОСОБА_2 , неповнолітня дитина ОСОБА_4 з березня 2020 року постійно проживає з позивачем ОСОБА_1 .. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Як постає з позовної заяви, на даний час неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується відповідачкою ОСОБА_2 .. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення суду та виконавчого листа №2-186/2010 виданого 12.11.2010 року Семенівським районним судом Чернігівської області.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 20.09.2023 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментівна утримання неповнолітньої дитини, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв"язку з тим, що позовні вимоги задоволено, то з відповідачки на користь позивача підлягало б стягненню 1073,60 грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду, але враховуючи, що відповідачкою визнано позовні вимоги, то з неї на користь позивача необхідно стягнути 50 % судового збору, що становить 536 грн. 80 коп., а решта підлягає поверненню з державного бюджету. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.10,12,13,81,141,142,206,247 263-265,268,272-273,354 ЦПК України, суд, -

В И Р И Ш І В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Семенівський відділ державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів - задовольнити. Припинити стягнення зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 08.09.2010 року у справі № 2-186/10 згідно виконавчого листа № 2-186/10, виданого 12.11.2010 року Семенівським районним судом Чернігівської області, та звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів починаючи з 20.09.2023 року. Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 536 грн. 80 коп. ( п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Повернути з Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №106 від 20.09.2023 року що становить 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок). Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура