Справа № 541/2288/23
Провадження № 2/541/676/2023
У Х В А Л А

іменем України

25 липня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Куцин В.М.,

секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з опалення місць загального користування

в с т а н о в и в:

03 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з опалення місць загального користування .

Ухвалою суду від 06 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання по даній справі призначалось на 25 липня 2023 року.

В судове засідання представник позивача (діє на підставі довіреності №19 від 06.07.2023) не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом поміщення оголошення на веб сайті судової влади, в зв`язку з поверненням на адресу суду без вручення відповідачу судового виклику, направленого за місцем реєстрації ОСОБА_1 (а.с.37,42, 43).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Позовну заяву в даній справі підписано представником Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради Байвою О. В. На підтвердження повноважень Байви О. В. подавати від імені Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради дану позовну заяву, надано довіреність підписану директором Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради Байрамовим К. І., який діяв на підставі статуту підприємства (а. с. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Поняття «самопредставництво» не є тотожним з поняттям «представництво за довіреністю».

Верховний Суд (ухвала від 11 лютого 2020 року у справі №260/988/18) пояснив це наступним чином: представництво юридичної особи виражається через доручення та видачу довіреності на вчинення дій, тоді як для самопредставництва необхідні лише внутрішні документи юридичної особи (положення, трудовий договір тощо). Головна відмінність полягає у тому, хто і на підставі якого документа здійснює представництво: у випадку самопредставництва це залучення особи, яка має безпосереднє відношення до підприємства, а її повноваження вже передбачені у внутрішніх документах. Що ж до представництва, то це залучення будь-якої третьої особи, що супроводжується формуванням нового документа довіреності.

Так, самопредставництво надає юридичній особі можливість представляти свої інтереси внутрішнім працівникам без залучення сторонніх адвокатів та радників. Більше того, для самопредставництва достатньо лише 2 документів: документ, що передбачає повноваження особи, яка займає певну посаду, представляти інтереси юридичної особи без довіреності, та документ на підтвердження того, що уповноважена особа займає відповідну посаду.

Тобто, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Представлення інтересів органу (установи, підприємства) в судах за дорученням керівництва виключають можливість представництва інтересів цього органу на підставі такого Положення в порядку самопредставництва, що повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.07.2020 у справі №9901/39/20, оскільки для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідне чітке визначення її права діяти без додаткового уповноваження.

Самопредставництво юридичної особи можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Таку позицію висловила Велика палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20.

15.12.2017 набрав чинності закон від 3.10.2017 №2147-VIII, який розмежував поняття самопредставництва та власне представництва інтересів юридичної особи у суді.

Втім, скасування права юридичної особи на особисте представництво у судах штатними працівниками негативно вплинуло на можливість юридичної особи здійснювати самопредставництво. Тому 18.12.2019 був прийнятий закон №390-IX, яким парламент поширив інститут самопредставництва юрособи в суді не тільки на її керівника або члена виконавчого органу, як це було, починаючи з 15.12.2017, але й на будь-яку іншу особу, уповноважену на це за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом).

Отже, з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному видах судочинства можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), в якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Дана позовна заява підписана особою, яка зазначена як «представник».

Цивільний процесуальний представник - це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (частина перша статті 6 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Наведене дає підстави дійти висновку, що юридичну особу може представляти в цивільному процесі представник адвокат, або юридична особа може реалізувати своє право на звернення до суду шляхом самопредставництва.

Так, дану позовну заява підписав «представник КП «Миргородтеплоенерго» Олег Байва», якого не зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як особу яка може звертатись до суду із позовом для забезпечення самопредставництва юридичної особи, підписант позовної заяви не підтвердив, що до кола його трудових обов`язків входило представництво інтересів позивача у суді, а доказів, що особа, яка визначена в довіреності є адвокатом й відповідно може здійснювати представництво юридичної особи в цивільному процесі - суду не надано.

Таким чином позовну заяву підписано особою, посадове становище та повноваження якої не підтверджено відповідними документами.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

За вищевказаних обставин заяву необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до стаття 7 ЗУ Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;2) повернення заяви або скарги;3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі.

Суд не вирішує питання про повернення судового збору, в зв`язку з відсутністю про це клопотання особи, яка його сплатила, виходячи з положень ст. 7 ЗУ Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 58, 257, 260, 353-354 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з опалення місць загального користування залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу про можливість повторного звернення до суду після усунення умов, які були підставою для залишення заяви без розгляду та подання клопотання про повернення сплаченого судового збору .

Копію ухвали направити сторонам.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. М. Куцин