КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження № 22-ц/824/6663/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Київ

Справа № 490/5873/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року, ухвалене у складі судді Остапчук Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення депозиту та відсотків,

встановив:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до АТ КБ «Приватбанк», в якій позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача банківські депозити та відсотки по депозитам у розмірі 49 438,96 грн. та 5183,07 доларів США.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2021 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року, вказану цивільну справу направлено до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю.

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя він склав заповіт на ім`я позивача ОСОБА_4 , яким заповідав їй свою квартиру АДРЕСА_1 . Крім того, у спадок ОСОБА_3 залишив депозитні вклади у AT КБ «Приватбанк» в гривні та доларах США та зробив заповідальне розпорядження про розпорядження вкладами та відсотками по ним за ОСОБА_1 . Спадкоємців за законом у ОСОБА_3 немає.

У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Євтушенко А.М. з заявою про прийняття спадщини і 10.12.2018 року була заведена спадкова справа за №30/2018. 31 березня 2021 року за №235 приватним нотаріусом Євтушенко А.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 .

Оформити свідоцтво про право на гроші, які знаходяться на депозитних рахунках в AT КБ «Приватбанк» нотаріус не мала можливості, оскільки вказана банківська установа надала відповідь про відсутність заповідального розпорядження зі сторони ОСОБА_3 . На запит нотаріуса з вказівкою на наявність у договорах депозиту розпорядження ОСОБА_3 банк відповіді не надав.

Враховуючи наведене, 31 березня 2021 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на право на вклад після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грошові рахунки, які знаходяться на зберіганні в АТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи, що заповідальні розпорядження містяться у всіх договорах про банківські вклади оформлені ОСОБА_3 , в яких останній повідомляє, що у разі смерті вкладом та нарахованими відсотками розпоряджається ОСОБА_1 , на користь позивача просить стягнути з АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти у розмірі 49 438,96 грн. та 5183,07 доларів США.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року відмовлено у позові ОСОБА_1 про стягнення депозиту та відсотків з АТ КБ «Приватбанк».

Не погоджуючись з рішенням, 23 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки сторонами спірних договорів банківських вкладів є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов`язання банку виплачувати проценти на суми вкладів не є нерозривно пов`язаним з особою вкладника, то таке зобов`язання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям. Щодо заповідального розпорядження ОСОБА_3 , то його наявність підтверджується договорами, в яких і містяться відповідні розпорядження. Таким чином, відповідач на дату подачі позову повинен сплатити позивачу суму вкладу, загальна сума якої становить 49 438,96 грн. та 5183,07 доларів США.

Вказує, що такий спосіб захисту, як стягнення коштів, які належать позивачу в порядку спадкування, є належним і ефективним способом захисту його прав. Чи належать позивачу вклад спадкодавця можливо встановити, дослідивши матеріали спадкової справи. Суд вказані матеріали не дослідив і навіть не витребував, хоча таке клопотання було заявлене представником позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача AT КБ «ПриватБанк» просив апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що позовні вимоги є неправомірними, оскільки депозитні договори, які є предметом спору, було розірвано ще за життя самим вкладником ОСОБА_3 , кошти йому були виплачені у 2012 - 2013 роках, що підтверджується відповідними доказами, зокрема, виписками по депозитних рахунках.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2023 року було задоволено заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції .

06 липня 2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про наявність технічних проблем з роботою програми, яка забезпечує проведення відеоконференції, тому просила оголосити у справі перерву.

В даному судовому засіданні, 27 вересня 2023 року, також належним чином зв`язок з представником позивача не встановлено, оскільки із технічних засобів фіксації судового засідання вбачається, що представник позивача приєдналась до відеоконференції, проте зображення та звук - відсутні.

Враховуючи повторну неявку позивача та її представника в судове засідання та технічну неможливість участі у відеоконференції, що виникла зі сторони представника позивача, вимоги ч. 5 ст. 212 ЦПК України, відповідно до якої ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, колегією суддів визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні виходив з того, що вимога про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 банківських депозитів та відсотків по депозитам не підлягає задоволенню, оскільки позивач не є власником вказаних депозитів за правом спадкування, у зв`язку з винесенням постанови приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Євтушенко А.М. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на право на вклад після смерті ОСОБА_3 на грошові рахунки, які знаходяться на зберіганні в АТ КБ «Приватбанк».

Разом з тим, в позовній заяві не стоїть вимога про визнання права власності на спадкове майно, що в свою чергу, позбавляє суд можливості встановити наявність або відсутність такого права у позивача, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а відтак відсутні підстави для стягнення банківських депозитів та відсотків по них на користь ОСОБА_1 .

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цілому є правильним, однак відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні.

Враховуючи, що оскаржуване рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року , ухвалене у складі судді Остапчук Т.В., суддею не підписане ( а.с. 150 - 155, т. 1), зазначене є підставою для скасування рішення суду згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового судового рішення про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь банківські депозити та відсотки по депозитах на загальну суму 49 438 грн. 96 коп. та 5183,07 доларів США, на підставі заповідальних розпоряджень, що містяться у договорах банківських вкладів, укладених між ОСОБА_3 та АТ КБ «Приватбанк»:

- за договором від 23 червня 2011 року № SAMDN5698 - суму вкладу та відсотки - 42 088 грн. 96 коп.;

- за договором від 25 червня 2012 року № SAMDN0768 - суму вкладу та відсотки - 3252, 57 доларів США;

- за договором від 25 червня 2012 року № SAMDN 0769 - 1930, 5 доларів США;

- за договором від 25 червня 2012 року № SAMDN330 суму вкладу та відсотки - 5060 грн.

- за договором від 08 січня 2013 року № SAMDN4578 суму вкладу та відсотки - 2290 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частин першої, другої статті 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до п. 10 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, до складу спадкового майна входить і право на вклад у банку (фінансовій установі) незалежно від того, зроблено розпорядження у заповіті чи безпосередньо у банку (фінансовій установі).

Відповідно до п. 9-3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року (була чинною на час виникнення спірних правовідносин), фізична особа має право зробити відповідне розпорядження банку щодо коштів, що їй належать, на випадок своєї смерті. На розпорядженні клієнта, яке складається у формі окремого документа або є додатком до договору, має бути зазначена дата його складання. Розпорядження засвідчується підписом уповноваженого працівника банку і зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку.

Дія розпорядження може бути повністю або частково скасована заповітом відповідно до статті 1228 Цивільного кодексу України.

Банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника поточного/вкладного (депозитного) рахунку на підставі документів, визначених законодавством України.

Відповідно до форми № 14 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 року, зі змінами та доповненнями, банк підтверджує на запит нотаріуса наявність заповідального розпорядження, належність спадкодавцю грошових вкладів, та на підставі доказів про наявність заповідального розпорядження у банку ( фінансовій установі) та розміру вкладу (вкладів) з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, нотаріус видає спадкоємцю «свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням про право на вклад».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 укладав з АТ КБ «Приватбанк» договори банківського вкладу на наступних умовах:

1) 23 червня 2011 року договір № SAMDN5698 - сума вкладу - 18102,78 гривень під 13,25 % річних;

2) 25 червня 2012 року договір № SAMDN0768 - сума вкладу - 1797 доларів США під 9% річних;

3) 25 червня 2012 року договір № SAMDN 0769 в сумі 0 доларів США, з поповненням кожного місяця на 10 доларів США, під 8,75% річних;

4) 25 червня 2012 року договір № SAMDN330 сума вкладу - 2000 гривень під 17% річних:

5) 08 січня 2013 року договір № SAMDN4578 на суму вкладу - 1000 гривень під 15% річних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, у віці 69 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 26.11.2018 року.

Як вбачається з копії договору від 23 червня 2011 року № SAMDN5698 (вклад пенсійний накопичувальний), під текстом договору зазначено про заповідальне розпорядження ОСОБА_3 , яким він зазначив, що у випадку його смерті вкладом і нарахованими відсотками розпоряджається його дружина ОСОБА_1 - 100 % ( а.с. 9, т. 1).

У договорах від 25 червня 2012 року № SAMDN0768 «вклад Стандарт, 6 місяців», від 25 червня 2012 року № SAMDN 0769 «Скарбничка, 6 місяців», від 25 червня 2012 року № SAMDN330 «Скарбничка пенсіонерам, 6 місяців», від 08 січня 2013 року № SAMDN4578 «Вклад «Універсальний» також наявні заповідальні розпорядження, у якому ОСОБА_3 повідомив, що у випадку його смерті вкладом і нарахованими процентами розпоряджається ОСОБА_1 ( а.с. 10-14, т. 1).

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_3 , а як зазначено у заяві ОСОБА_1 від 10 грудня 2018 року про прийняття спадщини, на день смерті померлий у шлюбі не перебував ( а.с. 2, т.2).

У відзиві на позовну заяву, що був поданий представником АТ КБ «Приватбанк» 17 серпня 2022 року, зазначено, що депозитні договори, які є предметом спору, були розірвані самим вкладником ОСОБА_3 ще за його життя. Відповідно до виписок по депозитних рахунках, кошти на вказаних у позовній заяві рахунках відсутні ( а.с. 108 - 109, т. 1).

Як вбачається з банківської виписки по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_3 за договором від 23 червня 2011 року № SAMDN5698, 23.06.2011 року на рахунок було зараховано вклад на суму 18 102 грн. 78 коп.

Як вбачається з наданої банком копії заяви ОСОБА_3 від 25 червня 2012 року, він просив розірвати договір № SAMDN5698 та виплатити належну йому суму. З умовами розірвання вкладу ознайомлений та згоден ( а.с. 116, т. 1).

Відповідно до вказаної банківської виписки, станом на 25 червня 2012 року на рахунку перебувала сума коштів у розмірі 26 569 грн. 36 коп., які були видані вкладнику у цей же день - 25 червня 2012 року. Залишок коштів після видачі вкладу - 0 грн. ( а.с. 111, т. 1).

При цьому із наданих позивачем копій договорів убачається, що 25 червня 2012 року ОСОБА_3 було укладено три інші договори вкладів, два з яких - у доларах США та один - у гривнях ( № SAMDN0768 «вклад Стандарт, 6 місяців» сума вкладу - 1797 доларів США, № SAMDN0769 «Скарбничка, 6 місяців», № SAMDN330 «Скарбничка пенсіонерам, 6 місяців», сума вкладу - 2000 грн.).

Відповідно до виписки з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 за договором від 25 червня 2012 року № SAMDN0768 «вклад Стандарт, 6 місяців», проценти на суму вкладу - 1797 доларів США виплачувались банком вкладнику щомісяця, 26 грудня 2012 року зазначений договір було розірвано вкладником, а кошти переведені на інший рахунок по договору № SAMDN2661. Станом як на 06.12.2013 року, так і на день формування виписки 01.08.2022 року, кошти на вказаному рахунку відсутні ( а.с. 110).

Відповідно до виписки з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 за договором від 25 червня 2012 року № SAMDN0769 «Скарбничка, 6 місяців», на вказаний рахунок щомісяця перераховувались проценти, що були нараховані за вищевказаним договором № SAMDN0768, загальна сума процентів станом на 26 грудня 2012 року становила 80,63 долари США. 26 грудня 2012 року договір було розірвано вкладником, а кошти переведені на інший рахунок по договору № SAMDN2966 (а.с. 115, т. 1).

Відповідно до виписки з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 за договором від 25 червня 2012 року № SAMDN330 «Скарбничка пенсіонерам, 6 місяців» (сума вкладу - 2000 грн.), станом на 08 січня 2013 року сума на рахунку становила 4912 грн. 89 коп.

Як вбачається з наданої банком копії заяви ОСОБА_3 від 08 січня 2013 року, він просив розірвати договір № SAMDN330 та виплатити належну йому суму. З умовами розірвання вкладу ознайомлений та згоден. ( а.с. 117, т. 1).

Відповідно до вказаної банківської виписки, сума вкладу за договором №SAMDN330 була видана ОСОБА_3 08 січня 2013 року, залишок на рахунку становить 0 грн. ( а.с. 112).

Як встановлено з матеріалів справи, 08 січня 2013 року ОСОБА_3 уклав інший договір депозитного вкладу «Універсальний» № SAMDN4578, сума вкладу 1000 гривень під 15% річних, строк вкладу - 6 місяців, по 08 липня 2013 року включно.

Відповідно до виписки з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 за договором від 08 січня 2013 року № SAMDN4578, станом на 08 липня 2013 року, з урахуванням процентів та додаткових внесків, на рахунку була наявна сума коштів у розмірі 4815 грн. 90 коп. 09 липня 2013 року вказаний договір розірвано вкладником та кошти йому виплачені у повному обсязі, сума залишку на рахунку після видачі вкладу - 0 грн. ( а.с. 113 - 114, т. 1).

З викладеного вбачається, що по усіх наданих позивачем ОСОБА_1 договорах банківських вкладів, в яких наявні заповідальні розпорядження ОСОБА_3 , кошти зазначених вкладів були видані вкладнику у зв`язку з розірванням зазначених договорів, а також переведені на інші рахунки у зв`язку з укладенням нових договорів банківського вкладу, про які зазначено вище.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Євтушенко А.М. копію спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 .

Як встановлено з матеріалів спадкової справи за № 30/2018, 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши на її ім`я заповіт на квартиру АДРЕСА_1 , а також заповідальне розпорядження на право на вклад у ПАТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 2, т. 2).

31 березня 2021 року приватним нотаріусом Євтушенко А.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 25, т. 2).

10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Євтушенко А.М. було зроблено запит до ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням повідомити про наявність або відсутність грошових рахунків на ім`я померлого ОСОБА_3 , а також про наявність заповідальних розпоряджень, зроблених власником цих грошових рахунків та на кого конкретно зроблено таке розпорядження.

27 грудня 2018 року від АТ КБ «Приватбанк» на адресу приватного нотаріуса Євтушенко А.М. надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я померлого ОСОБА_3 у АТ КБ «Приватбанк» відкрито 6 депозитних рахунків, по яких заповідальні розпорядження відсутні. Зазначені депозитні рахунки були відкриті:

- 13 червня 2018 року (залишок коштів становить 5036,39 доларів США),

- 17 грудня 2014 року ( кошти на рахунку відсутні),

- 28 листопада 2015 року ( залишок коштів - 0,09 доларів США),

- 06 січня 2018 року ( кошти на рахунку відсутні),

- 12 січня 2015 року ( кошти на рахунку відсутні),

- 12 грудня 2017 року ( залишок коштів на рахунку - 4002 грн.)

Також на ім`я ОСОБА_3 було відкрито 3 карткові рахунки: 13 червня 2017 року (залишок коштів на рахунку - 107 грн. 20 коп.) ; 13 червня 2018 року ( залишок коштів на рахунку - 238 грн. 81 коп.); 29 грудня 2014 року ( залишок коштів на рахунку - 0,07 доларів США).

З викладеного вбачається, що жоден із укладених у 2014 - 2018 роках ОСОБА_3 договорів не містить заповідального розпорядження, тоді як позовні вимоги ОСОБА_5 заявлені щодо коштів, які були розміщені на рахунках за договорами, укладеними у 2011 - 2013 роках, які в свою чергу були розірвані вкладником, а кошти або отримані особисто вкладником або переведені на інші рахунки у зв`язку з укладенням нових депозитних договорів.

При цьому номери договорів банківського вкладу, відкриті у 2014 - 2018 роках, що зазначені у відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 27.12.2018 року, є іншими, ніж ті, що зазначені у позовній заяві ОСОБА_1 , та на підставі яких позивач просила стягнути кошти з АТ КБ «Приватбанк».

В подальшому на аналогічні запити приватного нотаріуса Євтушенко А.М. АТ КБ «Приватбанк» було надано такі ж самі відповіді від 26.02.2019 року, 17.04.2019 року та 01.07.2019 року ( а.с. 30-33, т. 2), з переліком відкритих на ім`я ОСОБА_3 шести депозитних рахунків та трьох карткових рахунків, із зазначенням номерів договорів та номерів відкритих рахунків, та вказано, що заповідальні розпорядження у договорах відсутні.

31 березня 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на право на вклад після смерті ОСОБА_3 на грошові кошти, що знаходяться на зберіганні в АТ КБ «Приватбанк», оскільки за повідомленням банку заповідальні розпорядження ОСОБА_3 - відсутні ( а.с. 16, т. 1)

Під час розгляду апеляційної скарги позивача апеляційним судом було відхилено клопотання представника позивача - адвоката Труби К.Б. від 21 травня 2023 року про витребування у АТ КБ «Приватбанк» банківських виписок по депозитних договорах, що зазначені у позовній заяві, оскільки зазначені банківські виписки наявні у матеріалах справи з 17 серпня 2022 року, адже були надані представником банку разом з відзивом на позовну заяву ( а.с. 110 - 115, т. 1).

У задоволенні клопотання щодо витребування оригіналів заяв ОСОБА_3 на видачу готівки та закриття рахунків апеляційним судом також відмовлено, оскільки адвокатом не зазначено поважних причин, з яких таке клопотання не було заявлене до суду першої інстанції, враховуючи, що копії цих заяв від 25.06.2012 року та від 08.01.2013 року були надані представником банку разом з відзивом на позовну заяву 17 серпня 2022 року та знаходяться у матеріалах справи, разом з доказами направлення копії відзиву та додатків до нього на адресу позивача ОСОБА_1 ( а.с. 118, т. 1), а останнє судове засідання відбулось у справі 22 грудня 2022 року. Крім того, банківські виписки з депозитних рахунків є належними та допустимими доказами видачі вкладнику ОСОБА_3 грошових коштів або переведення їх на інший рахунок за іншим договором вкладу, про що зазначено вище.

Доказами, які підтверджують наявність коштів на певному особовому рахунку та їх розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 60-62, 65 Положення «Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 року, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Отже, наявні у матеріалах справи банківські виписки по депозитних рахунках ОСОБА_3 є належними та допустимими доказами видачі вкладів з вказаних депозитних рахунків особисто вкладнику за його життя ( договори вкладів № SAMDN5698, № SAMDN 330, № SAMDN4578) та переведення депозитних коштів на інші рахунки за новими договорами (договори № SAMDN0768 та № SAMDN0769).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на її користь банківських депозитів та відсотків по депозитам не підлягають задоволенню, оскільки позивач не є власником вказаних депозитів за правом спадкування, адже у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням позивачу ОСОБА_1 постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. було відмовлено.

Враховуючи, що за депозитними договорами, які є предметом даного спору, та які були укладені ОСОБА_3 у 2011 - 2013 роках, кошти були виплачені банком вкладнику особисто або переведені на інші рахунки за іншими депозитними договорами, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та недоведеність заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про «стягнення депозиту та відсотків за депозитним рахунком», адже ОСОБА_1 не є власником вказаних депозитів за правом спадкування, доказів наявності у інших укладених ОСОБА_3 договорах вкладу його заповідальних розпоряджень позивачем не надано, а вимог про визнання права власності на спадкове майно - банківський вклад, позивач не заявляла.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що рішення підлягає скасуванню з підстав неповідомлення її про судове засідання 23 січня 2023 року, колегія суддів відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що останнє судове засідання у справі відбулось 22 грудня 2022 року, про яке вона була повідомлена належним чином, чого представник позивача не заперечує. Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 22 грудня 2022 року, за номером телефону, який міститься в матеріалах клопотання адвоката Труби К.Б. про проведення відеоконференції, секретарем було здійснено виклик з метою повідомити адвоката Трубу К.Б. про початок судового засідання в режимі відеоконференції, однак на телефонний дзвінок адвокат не відповіла ( а.с. 148, т. 1).

Згідно з довідкою секретаря судових засідань від 22 грудня 2022 року, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення оскаржуваного рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення, тобто 23 січня 2023 року.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваного рішення згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового судового рішення про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення депозиту та відсотків - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04 січня 2023 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Рейнарт І.М.