КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа №534/1460/23
Провадження № 2-з/534/13/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Хвіст Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 , Комсомольської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло. В якій просить вжити заходів забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням у справі заборонити ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам на підставі довіреності останньої відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з поданням цієї заяви про забезпечення позову позивачі звернулися до суду з позовом, в якому прохають суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності, видане 01 квітня 2004 року Комсомольською міською радою Полтавської області на ім?я ОСОБА_2 , яким посвідчується право останньої на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивачі обгрунтовують, тим, що розпорядження органу приватизації та видане відповідачеві ОСОБА_2 свідоцтво про право власності є незаконними, оскільки порушують їх право на участь у приватизації квартири, передбачене частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

На момент одноосібної приватизації відповідачем ОСОБА_2 спірної квартири позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , малолітня та той час позивач ОСОБА_1 і неповнолітня на той час третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 постійно проживали у спірній квартирі, такими, що втратили право користування нею визнані не були, а відтак мали право на приватизацію квартири разом з відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суддя, дослідивши матеріали справи, перевіривши додержання заявником вимог статті 151 ЦПК України, вважає, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована заявником, тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Нерухоме майно, яке є предметом розгляду цивільної справи квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Так, ч.2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст.150ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно абз.1 п.4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З позовної заяви вбачається, що предметом заявлених позивачами вимог є визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Таким чином, виходячи із суті позовних вимог, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення та відновлення позивачем порушених на її думку прав в разі можливого задоволення позову.

В зв`язку з цим, а також враховуючи адекватність та співмірність позовних вимог запропонованим заходам забезпечення позову, які спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення та відновлення прав позивачів в разі можливого задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149,150,153 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити .

Заборонити ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам на підставі довіреності останньої відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцати днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Суддя Т.О.Куц