Справа № 700/312/23
Провадження № 2/700/118/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу №700/312/23 провадження №2/700/118/23 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що На підставі рішення Лисянської селищної ради народних депутатів від 24.10.2002 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1.9988 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу Лисянської селищної ради площею 0.9988 га та 1,0000 га. 19.11.2002 року він отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №015164. Враховуючи те, що державний акт не містив кадастрових номерів земельної ділянки, він звернувся до Лисянського РВ ДП «Черкаський інститут землеустрою», яким було розроблено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На підставі розробленої технічної документації звернувся до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лисянської селищної ради для внесення відомостей до Державного земельного кадастру і присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та в подальшому реєстрації земельних ділянок. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування), на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. При цьому, п.10 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр», документи, яким було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом (01.01.2013 року) є дійсним. Земельну ділянку площею 1,0000 га було зареєстровано, а щодо земельної ділянки площею 0,9988 га 18.10.2022 року Державний кадастровий реєстратор Відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняв рішення № РВ-022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме перетин ділянки з ділянками :01:004:0452 на 28,21% та :01:004:0451 на 58,5356%. Із офіційного Інтернет ресурсу йому стало відомо, що суб`єктом права власності на земельну ділянку №:01:004:0452 та :01:004:0451 є Лисянська селищна рада. Крім того, дізнався про те, що вказані ділянки були передані в оренду. Так рішення сесії № 23-21/VIII Лисянської селищної ради було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_2 , площею 0,6000 га (кадастровий номер :01:004:0452) 01.07 для городництва за адресою: смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області. Вказаним рішенням було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3 , площею 0,6000 га (кадастровий номер :01:004:0451) 01.07 для городництва за адресою: смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області. В подальшому було проведено державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок. Таким чином, Лисянською селищною радою фактично припинено його право власності на земельну ділянку площею 0,9988 га, а розпорядження його земельною ділянкою про передачу в оренду є таким, що прийнято з перевищенням компетенції та з грубим порушенням вимог Конституції України, Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, зважаючи на те, що його право власності на земельну ділянку не оскаржувалося, від нього не відмовлявся, жодних рішень про перехід права власності до іншої особи не приймалося та не подавалося відповідачу. Тому рішення від 21.12.2021 року № 23-21/VIII є незаконним, підлягає визнанню недійсним та скасуванню, договори оренди з кадастровими номерами: :01:004:0451 (частина) та :01:004:0452 (частина) повинні бути припиненими, частини вказаних земельних ділянок повернуті власнику. За таких обставин змушений звернутися до суду із даним позовом та просить витребувати у Лисянської селищної ради частини земельної ділянки :01:004:0451 та :01:004:0452 та повернути їх у його власність. Крім того стягнути з відповідача, понесені ним судові витрати. 05.05.2023 року ухвалою суду було залучено у справу третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі, пояснень з приводу позову чи заперечень до суду не подавали.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 015164ві 19 листопада 2002 року на підставі рішення Лисянської селищної Ради народних депутатів № 6-2 від 24.10.2002 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,9988 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням № РВ-022 від 18.10.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділ №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, так як електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа № ПП-022 від 18.10.2022 року.

Із висновку щодо перевірки електронного документа вбачається, що відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що Перетин з ділянкою :01:004:0452; Площа співпадає на 28.21%, перетин з ділянкою :01:004:0451; Площа співпадає на 58.5356%.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 18.10.2022 року, ОСОБА_1 зареєстрував право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0465 площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства.

12.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Лисянської селищної ради із заявою щодо надання йому інформації про передачу земельної ділянки (із земель запасу Лисянської селищної ради біля земель Лисянського державного лісового господарства, площею 0,9988 га) у власність або в користування (оренду) іншим особам.

Із відповіді Виконавчого комітету Лисянської селищної ради за вих.№ 526 від 02.06.2022 року вбачається, що у зв`язку з введенням військового стану в Україні, доступ до державних реєстрів закрито, публічна кадастрова карта не працює, а отже відомості про будь-які земельні ділянки встановити неможливо.

Згідно з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.03.2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0451, цільове призначення 01.07 для гороництва, площею 0.6 га, що розташована в адмінмежах Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області передана в оренду ОСОБА_3 .

Згідно з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.03.2023 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0452, цільове призначення 01.07 для гороництва, площею 0.6 га, що розташована в адмінмежах Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області передана в оренду ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується рішенням Лисянської селищної ради № 23-21/VIIІ від 21.12.2021 року про затвердження та погодження документацій із землеустрою та передача земельних ділянок у власність чи користування.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з п. «б» ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до чинної редакції ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В той же час на момент виникнення спірних правовідносин (дати видачі державного акту на право приватної власності на землю) вказана стаття мала іншу редакцію.

Зокрема, згідно частини першої ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 126 ЗК (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначалось, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

До кінця 2012 року державна реєстрація земельних ділянок та державна реєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Дерземагенства України.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», а також Закон України «Про державний земельний кадастр», яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

В той же час відповідно до положень ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, до 01 січня 2013 року право власності на землю підтверджувалась Державними актами на право приватної власності на землю (на земельну ділянку).

Відповідно до п.п. 9-10 Розділу VІІ «Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно з п. 2 Розділу VІІ «Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Таким чином, належність позивачу на праві приватної власності земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9988 га на території АДРЕСА_1 підтверджується належним правопосвідчувальним документом Державним актом, який не був скасований або визнаний недійсним судом. Так само не було припинено право власності позивача на вказану земельну ділянку з підстав, передбачених ст. 140 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст. 152 та ч. 1 ст. 153 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст. 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд приходить до переконання, що відповідач незаконно припинив право власності позивача на спірну земельну ділянку без належних на те підстав та відповідно незаконно розпорядився нею, передавши її в оренду третім особам.

На думку суду прийняття відповідачем рішення про проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки на Лисянську селищну раду призвело до свавільного та протиправного позбавлення позивача права приватної власності на належну йому земельну ділянку, яку безпідставно було включено до складу іншої земельної ділянки та передано в оренду.

Лисянською селищною радою порушено норми ст. 19 Конституції України, ч.ч. 1, 5 ст. 116 ст.ст. 140 Земельного кодексу України, ч.3 ст. 24, ч.10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно частини земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0451, :01:004:0452 незаконно перебувають у власності відповідача та незаконно передані у користування на праві оренди, у зв`язку з чим повинні бути повернені законному власнику - ОСОБА_1 .

Велика Палата Верховного Суду у справі № 359/3373/16-ц у постанові від 23.11.2021 року вказувала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення) з цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що позивачем доведено обставини, на які він посилався як на підставу позовних вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача - Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання ним позовної заяви в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок), відповідно до квитанції № 0.0..1 від 30.03.2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21, 321, 373, 386, 387, 388, 393 ЦК України, ст.141 ЦПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 78, 84, 116, 121, 125, 126, 152-155 Земельного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про витребування майна з чужого незаконного володіння, задовольнити.

Витребувати у Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області частини земельної ділянки :01:004:0451 та :01:004:0452, що перетинаються із земельною ділянкою ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №015164 та повернути їх у власність ОСОБА_1 .

Стягнути з Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області () на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Лисянська селищна рада Звенигородського району Черкаської області,місцезнаходження: пл.Миру, 30 смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області.

Суддя Н. В. Бесараб