Провадження № 2/369/276/23
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПВ Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оранж» про визнання договорів купівлі-продажу дійсними та зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПВ Інвест" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовним вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПВ Інвест» (далі ТОВ «СПВ Інвест»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оранж» (далі ТОВ «КУА «Оранж») про визнання дійсним договору купівлі -продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП, укладений між ТОВ «СПВ Інвест» (продавець) і ОСОБА_1 (покупець) та договору купівлі -продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02Ф від 25 червня 2018 року, укладений між ТОВ «КУА «Оранж» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), а також про зобов`язання ТОВ «СПВ Інвест» передати ОСОБА_1 майнові права на об`єкт нерухомості майбутня житлова квартира за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2(дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, квартира буде знаходитись в житловому будинку Житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з метою придбання квартири, 25 червня 2018 року уклала з відповідачем - ТОВ «КУА «ОРАНЖ» (продавець) договір купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф, згідно якого ОСОБА_1 купила дериватив - форвардний контракт № 28-2В від 21 червня 2018 року, на поставку базового активу майнові права на об`єкт нерухомості майбутня житлова квартира за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2(дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, квартира буде знаходитись в житловому будинку Житлового комплексу «ОРАНЖПАРК» за адресою: АДРЕСА_1 , що набуде статусу «Об`єкта права власності» після процедури прийняття в експлуатацію та державної реєстрації права власності в порядку визначеному чинним законодавством України.

ОСОБА_1 , у строки визначені Договором, 26.06.2018 сплатила продавцю ТОВ «КУА «ОРАНЖ» ціну договору купівлі-продажу Деривативу (форвардного контракту) розмірі 420 000 грн., що підтверджується банківськими квитанціями від 26.06.2018 року та 27 червня 2018 року за актом прийому передачі деривативу до договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02Ф від 25 червня 2018 року прийняла Дериватив (форвардний контракт) №28-2В від 21 червня 2018 року на поставку Базового активу вищезазначеного об`єкту нерухомості.

В подальшому позивач уклала з ТОВ «СПВ Інвест» на виконання форвардного договору (контракту) №28-2В/2 від 21 червня 2018 року договір № 3/27.06/2018-МП купівлі-продажу майнових прав на вищезазначений об`єкт нерухомості, який було оплачено 26.08.2018, однак отримала повідомлення від відповідачів про нікчемність договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту)№ 25/06/18/02/Ф від 25 червня 2018 року та договору купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №3/27.06/2018-МП від 27 червня 2018 року.

На підтвердження заявлених позовним вимог, ОСОБА_1 зазначила, що виконала умови договорів в повному обсязі шляхом сплати повної суми за Договорами у строки, визначені Договором.

ОСОБА_1 , вважаючи, що укладені та оплачені нею договори є дійсними, а відповідач на надуманих підставах заперечує дійсність Договорів з метою позбавлення її придбаної нерухомості, звернулась до суду із даним позовом.

Також, обґрунтовуючи заявлений позов позивач зазначила, що після отримання від відповідачів повідомлень про нікчемність укладених з нею договорів, які фактично є надуманими, через відчуття несправедливості відчула тяжке моральне потрясіння, біль та душевні страждання. Розмір моральної шкоди від душевних страждань позивач оцінила у 75 000 грн. 00 коп.

03.07.2020 ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва дану справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2020 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідачі ТОВ «СПВ Інвест» та ТОВ «КУА «Оранж» надали відзиви на позовну заяву, заперечували проти задоволення позовних вимог та посилались на недійсність форвардного контракту від 21 червня 2018 року №28-2В/2 укладеного між ними у зв`язку з відсутністю своєчасної оплати за випуск (емісію) форвардного контракту зі сторони першого покупця ТОВ «КУА «Оранж», що на думку відповідачів, тягне за собою недійсність інших правочинів, в тому числі договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року №3/27.06/2018-МП, укладений між ТОВ «СПВ Інвест» та ОСОБА_1 . Також, зазначено, що описана в позовній заяві моральна шкода у вигляді відчуття тяжких моральних потрясінь, болі та душевних страждань, не підкріплена висновками психологічної експертизи. Відсутні також жодні інші розрахунки моральної шкоди.

27 листопада 2020 року представник відповідача ТОВ «СПВ Інвест» подав до позивача зустрічний позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП, укладений між ТОВ «СПВ Інвест» та ОСОБА_1 .

Вимоги зустрічного позову обґрунтовує тим, що керуючись нормами Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в редакції від 18.02.2018, положеннями Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1999 № 632 ТОВ «КУА «Оранж», що діє від власного імені, за рахунок та в інтересах Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «ОРАНЖПАРК» (Покупець) було підписано з ТОВ «СПВ Інвест» (Продавець) Форвардний договір (контракт) від 21 червня 2018 року № 28-2В/2 в межах процедури емісії відповідного похідного цінного паперу на придбання у майбутньому базового активу (майнових прав на об`єкт нерухомості). В результаті цього Пайовий венчурний недиверсифікований закритий інвестиційний фонд «ОРАНЖПАРК» мав стати першим власником згаданого Форвардного договору (контракту) з можливістю його подальшого перепродажу на відкритому публічному аукціоні, який проводиться на товарній біржі.

Пунктом 3.1 розділу 3 вищезазначеного договору встановлено, що вартість випуску (емісії) форвардного контакту (договору) становить 8 399,12 грн. без врахування ПДВ та сплачується виключно першим покупцем базового активу форвардного контакту (договору). Пунктом 3.3. Форварду сторони встановили відкладальну обставину, відповідно до якої вартість контакту підлягає сплаті протягом 90 (дев`яносто) банківських днів з моменту письмової вимоги від Продавця до Покупця, шляхом безготівкового перерахунку коштів від Покупця на рахунок Продавця.

ТОВ «СПВ Інвест» надіслало ТОВ «КУА «Оранж» лист № 1-17 від 17 січня 2020 року щодо вимоги про сплату вартості контракту за Форвардом в обумовлені ним строки.

Однак, після письмової вимоги від Продавця, Покупцем не було здійснено оплати вартості контакту. Таким чином, відкладальна обставина не настала.

Як вказано в зустрічному позові, у зв`язку з відсутністю своєчасної оплати у строк, передбачений Форвардом, за випуск-емісію деривативу (форвардного контракту) із сторони першого покупця (власника) Форварду, відбулося порушення розміщення (емісії) цінного паперу (деривативу), у зв`язку з чим емісія деривативу вважається такою, що не відбулася.

Таким чином, подальший обіг (перепродаж від першого власника) цінного паперу (деривативу) є недійсним, в тому числі, згідно з вимогами п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про цінній папери та фондовий ринок».

Вартість контакту є істотною умовою форвардного контакту, а відсутність дії зі сторони першого покупця деривативу щодо сплати вартості контакту порушує вимоги форми деривативу, передбаченого постановою КМУ «Про затвердження Положення про вимоги до стандартної типової форми деривативів» № 632 від 19.04.1999, у зв`язку з чим Форвард немає статусу Деривативу (цінного паперу) згідно з вимогами ст. ст. 1, 2, 3, 15 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок».

У зв`язку з настанням вищевикладених фактів, позивачем було надіслано ТОВ «КУА «Оранж» повідомлення про анулювання Форварду № 2-20 від 20 квітня 2020 року.

Крім цього, первісний позов відповідача не містить вимоги про визнання Форварду дійсним, а тому не може вважатись таким, не дійсність якого оспорюється.

25 червня 2018 року ОСОБА_1 було викуплено Форвард у ТОВ «КУА «Оранж» (перший власник) шляхом укладання договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контакту) №25/06/18/02/Ф, як наслідок перемоги в проведених відкритих публічних торгах на Універсальній товарній біржі «Контактовий дім УМВБ».

27 червня 2018 року позивачем було пред`явлено Форвард до виконання у зв`язку з чим між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП.

У зв`язку з недійсністю Форварду, усі наступні похідні правочини, укладені у відношенні цього Форварду між позивачем та відповідачем є недійсними (нікчемними) з моменту укладання, відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України.

Також зазначено, що між позивачем та ТОВ «КУА «Оранж» було укладено угоду від 10 червня 2020 року № 01/06, в тому числі щодо погодження процесу забезпечення повного процесу зворотного розрахунку по грошових зобов`язаннях між позивачем, ТОВ «КУА «Оранж» та ОСОБА_1 за укладеними між ними угодами, в тому числі і Договором від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП.

Представник позивача за зустрічним позовом просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП, укладений між ТОВ «СПВ Інвест» та ОСОБА_1 , стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.

Судом було прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «СПВ Інвест» до розгляду.

Відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 було надано відповідь на відзиви за вх. № 43996, зазначивши, що жодних належних та законних обґрунтувань недійсності форвардного договору № 28-2В/2 від 21 червня 2018 року, Договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) № 25/06/18/02-Ф від 25 червня 2018 року та Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № 3/27.06/2018-МП від 27 червня 2018 року доводи відповідачів не містять.

24.12.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області дану справу було прийнято до провадження судді Волчка А.Я.

15.04.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом про забезпечення позову у даній справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2021 було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стойчева Романа Володимировича про забезпечення позову, якою заборонено ТОВ «СПВ Інвест» вчиняти будь які дії з відчуження (передачі, продажу, в інший спосіб) майнових прав на об`єкт нерухомості - майбутню житлову квартиру за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2(дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, яка буде знаходитись в житловому будинку Житлового комплексу «ОРАНЖПАРК» за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2021 було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стойчева Романа Володимировича про витребування доказів у цивільній справі.

20.10.2021 представник позивача за первісним позовом подав до суду письмові пояснення до зустрічної позовної заяви за вх. № 45610, вказавши про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову та просив суд відмовити у його задоволенні.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 10.05.2023 року позивач за первісним позовом підтримала свої вимоги до відповідачів та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача за первісним позовом ТОВ «СПВ Інвест» 10.05.2023 проти задоволення вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 заперечувала, наполягала на задоволенні зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом ТОВ «КУА «Оранж» до суду не з`явився, не дивлячись на те, що про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

В подальшому представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 02.06.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали первісний позов та наполягали на його задоволенні, у зустрічному позові просили відмовити повністю.

В подальшому представник відповідача за первісним позовом ТОВ «СПВ Інвест» 02.06.2023 подали заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 заперечували, наполягали на задоволенні зустрічного позову.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх у відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд приходить до висновку, що вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а вимоги за зустрічним позовом ТОВ «СПВ Інвест» не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 21 червня 2018 року між ТОВ «СПВ Інвест» та ТОВ «КУА «ОРАНЖ» укладено форвардний договір (контракт) №28-2В/2, відповідно до п.2.1., п. 1 якого ТОВ «СПВ Інвест» передав у власність ТОВ «КУА «ОРАНЖ» Базовий актив за форвардним договором, а саме майнові права на об`єкт нерухомості майбутня житлова квартира за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2(дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, квартира буде знаходитись в житловому будинку Житлового комплексу «ОРАНЖПАРК» за адресою: АДРЕСА_1 , що набуде статусу «Об`єкта права власності» після процедури прийняття в експлуатацію та державної реєстрації права власності в порядку визначеному чинним законодавством України.

25 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «КУА «ОРАНЖ» укладено договір купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф, згідно якого ОСОБА_1 купила дериватив - форвардний контракт №28-2В від 21 червня 2018 року, на поставку базового активу майнові права на об`єкт нерухомості майбутня житлова квартира за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2(дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, квартира буде знаходитись в житловому будинку Житлового комплексу «ОРАНЖПАРК» за адресою: АДРЕСА_1 , що набуде статусу «Об`єкта права власності» після процедури прийняття в експлуатацію та державної реєстрації права власності в порядку визначеному чинним законодавством України.

26.06.2018 ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «КУА «ОРАНЖ» всю ціну деривативу у розмірі, встановленому договором 420 000 грн, двома платіжними переказами 120 200 грн та 299 800 грн., що підтверджується банківськими квитанціями від 26.06.2018 року.

27 червня 2018 року за актом прийому передачі деривативу до договору купівлі -продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02Ф від 25 червня 2018 року ТОВ «КУА «Оранж» передав, а ОСОБА_1 прийняла Дериватив (форвардний контракт) №28-2В від 21 червня 2018 року на поставку Базового активу вищезазначеного об`єкту нерухомості.

27 червня 2018 року між ТОВ «СПВ Інвест» та ОСОБА_1 на виконання форвардного договору (контракту) №28-2В/2 від 21 червня 2018 року укладено договір № 3/27.06/2018-МП купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості майбутня житлова квартира за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2(дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, квартира буде знаходитись в житловому будинку Житлового комплексу «ОРАНЖПАРК» за адресою: АДРЕСА_1 , що набуде статусу «Об`єкта права власності» після процедури прийняття в експлуатацію та державної реєстрації права власності в порядку визначеному чинним законодавством України.

Ціна майнових прав на цей об`єкт нерухомості відповідно до п.4.1. вказаного Договору становить 419 912 грн., в тому числі ПДВ, що являється еквівалентом 15 935,94 доларів США за курсом продажу готівкового долару США до гривні, встановленого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Згідно додатку №1 до договору для позивача за первісним позовом встановлений індивідуальний графік черговості платежів з визначенням строків внесення першого та кожного наступного платежу для сплати ціни майнових прав на об`єкт нерухомості.

Згідно копій квитанцій, долучених до позовної заяви ОСОБА_1 виконала взяті на себе зобов`язання щодо сплати на користь ТОВ «СПВ Інвест» вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, зокрема 04.10.2018 сплатила на користь ТОВ «СПВ Інвест» за майнові права на об`єкт нерухомості кошти на суму 290 000 грн. та 20 000 грн., 31.10.20.2018 - кошти на суму 7581 грн., 03.12.2018 кошти на суму 7581 грн., 28.12.2018 кошти на суму 7581 грн, 04.02.2019 - кошти на суму 7581 грн, 04.03.2019 - кошти на суму 7581 грн, 02.04.2019 - кошти на суму 7581 грн, 02.05.2019 - кошти на суму 7581 грн, 04.06.2019 - кошти на суму 7581 грн, 02.07.2019 - кошти на суму 7581 грн, 03.07.2019 - кошти на суму 7581 грн, 03.09.2019 - кошти на суму 7581 грн, 03.10.2019 кошти на суму 7581 грн, 04.11.2019 - кошти на суму 7581 грн, 29.11.2019 кошти на суму 7581 грн.

В свою чергу ТОВ «СПВ Інвест» не виконало свої зобов`язання щодо передачі майнових прав на об`єкт нерухомості за цим договором.

Листом № 01-19 від 22.06.2020 ТОВ «СПВ Інвест» та листом № 01-19 від 19.06.2020 ТОВ «КУА «Оранж» повідомили ОСОБА_1 про нікчемність правочину договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту)№ 25/06/18/02/Ф від 25 червня 2018 року та договору купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №3/27.06/2018-МП від 27 червня 2018 року, мотивуючи відсутністю своєчасної оплати у строки, передбачені контрактом за випуск деривативу (форвардного контракту) із сторони першого покупця форвардного контракту (деривативу) ТОВ «КУА «Оранж», зазначали, що через порушення вимоги форми деривативу, передбаченої постановою КМУ «Про затвердження Положення про вимоги до стандартної типової форми деривативів» № 632 від 19 квітня 1999 року, що форвардний договір (Контракт) №28-2В/2 від 21 червня 2018 року є недійсним, та усі наступні правочини, які відбулися у відношенні вказаного контракту з Третіми особами (тобто з ОСОБА_1 ), а саме договір купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту)№ 25/06/18/02/Ф від 25 червня 2018 року та договір купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №3/27.06/2018-МП від 27 червня 2018 року є недійсними (нікчемними) на підставі ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої ст. 13 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачі заперечують дійсність укладених та виконаних позивачем (за первісним позовом) Договорів, права ОСОБА_1 підлягають захисту в судовому порядку.

Відповідно до пункту 14.1.45. ст. 14 Податкового кодексу України дериватив - документ, що засвідчує право та/або зобов`язання придбати чи продати у майбутньому цінні папери, матеріальні або нематеріальні активи, а також кошти на визначених ним умовах. Порядок випуску та обігу деривативів установлюється законодавством.

Пунктом 14.1.45.3. ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що до деривативу належить форвардний контракт - цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов`язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов`язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором. Форвардний контракт виконується шляхом постачання базового активу та його оплати коштами або проведення між сторонами контракту грошових розрахунків без постачання базового активу.

Усі умови форварду визначаються сторонами контракту під час його укладення.

Укладення форвардів та їх обіг здійснюються поза організатором торгівлі стандартизованими строковими контрактами.

Пунктом 9 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про вимоги до стандартної типової форми деривативів» № 632 від 19 квітня 1999 року (далі Постанова № 632) встановлюється, що форвардний контракт - двостороння угода за стандартною (типовою) формою, яка засвідчує зобов`язання особи придбати (продати) базовий актив у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладення форвардного контракту.

Згідно пункту 10 Постанови № 632, умови форвардного контракту визначаються за згодою сторін. Форвардний контракт повинен мати такі реквізити: - назва контракту; - сторони контракту; - базовий актив контракту та його характеристики (емітент, вид цінного паперу, його номінальна вартість, термін обігу, інші відомості для цінних паперів; вид валюти - для коштів; асортимент - для інших товарів); - кількість базового активу; - вартість контракту; - ціна виконання; - термін виконання; - порядок оплати придбаного (проданого) базового активу; - відповідальність сторін у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим контрактом; - порядок розгляду спорів, що виникають під час укладення та виконання контракту; - адреси, підписи, печатки, реквізити банківських рахунків (для юридичних осіб) та паспортні дані (для фізичних осіб) сторін контракту.

Дослідивши Форвардний договір (контракт) №28-2В/2 від 21 червня 2018 року між ТОВ «СПВ Інвест» та ТОВ «КУА «Оранж», суд приходить до висновку, що останній повністю відповідає вимогам Постанови КМУ № 362.

Судом встановлено, що пунктом 3.3 Форвардного Договору (Контракту) № 28-2В/2 від 21 червня 2018 року визначено, що вартість Контракту підлягає сплаті протягом 90 банківських днів з моменту письмової вимоги від Продавця (ТОВ «СПВ Інвест») до Покупця (ТОВ «КУА «Оранж»).

Згідно пункту 4.1 Договору, ціна базового активу становить 419 912, 00 грн.

25 червня 2018 року на підставі Договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) № 25/06/18/02/Ф, Позивач придбав у ТОВ «КУА «Оранж» дериватив - форвардний контракт №28-2В від 21 червня 2018 року.

Пунктом 3.4 Договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф визначено, що повна сума Договору повинна бути сплачена протягом 2 (двох) банківських днів від дня укладення Договору.

Позивач (за первісним позовом) відповідно до п.5.3.1 та п.3.1 Договору виконала покладені на неї обов`язки по сплаті продавцю ціну договору купівлі-продажу Деривативу (форвардного контракту) та 26.06.2018 сплатила на користь ТОВ «КУА «Оранж» всю ціну деривативу у розмірі, встановленому договором 420 000 грн.

Пунктом 4.1 Договору визначено обов`язок Продавця передати Покупцю дериватив за Актом приймання передачі деривативу протягом 3 (трьох) днів з моменту здійснення повної сплати ціни Договору.

На виконання п. 4.1 Договору 27 червня 2018 року за актом прийому передачі деривативу до договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02Ф від 25 червня 2018 року ТОВ «КУА «Оранж» передавала ОСОБА_1 Дериватив (форвардний контракт) № 28-2В від 21 червня 2018 року на поставку Базового активу вищезазначеного об`єкту нерухомості.

Отже, ТОВ «КУА «Оранж» визнала виконання ОСОБА_1 умов Договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф в повному обсязі та як наслідок здійснила передачу Деривативу за Актом приймання-передачі.

Пункт 7.1. встановлює, що дія договору припиняється з моменту його належного й реального виконання сторонами. Таким чином, враховуючи зазначене та п.7.1. Договору, дія Договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02Ф від 25 червня 2018 року припинилась.

Згідно пункту 5.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за ним. З моменту набрання чинності цим договором, форвардний контракт вважається належним чином виконаний і зобов`язання сторін за ним припиняються.

Відповідно до п.10.5 цього ж самого Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року сторони підтверджують, що вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов Договору й жодна з них не буде посилатися в майбутньому після укладення цього договору на недосягнення згоди щодо істотних умов Договору як на підставу для визнання його неукладеним або недійсним.

Отже, враховуючи укладення Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП, форвардний контракт № 28-2В/2 від 21 червня 2018 року, вважається належним чином виконаний і зобов`язання сторін за ним припинились.

З огляду на вищезазначене, враховуючи положеннями цивільного законодавства, враховуючи дійсність форвардного контракту № 28-2В/2 від 21 червня 2018 року та належне виконання умов Договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф від 25.06.2018 сторонами, останній є дійсним.

Крім того, відповідно до відповіді універсальної товарної біржі «Контрактовий дім УМВБ» від 24 липня 2020 року та 16 вересня 2020 року, згідно яких 25 червня 2018 року за результатами проведення публічних торгів (відкритих аукціонів) на Біржі з продажу форвардних контрактів на поставу майнових прав на об`єкт нерухомості був укладений Договір купівлі-продажу деривативу (Форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф за участі продавця ТОВ «Компанія з управління активами «Оранж», та покупця ОСОБА_1 , що був зареєстрований Біржою 25 червня 2018 року. За даними реєстру Біржі покупцем відповідно до Договору купівлі-продажу деривативу (Форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф є ОСОБА_1 , яка відповідно до умов зазначеного договору стала власником базового активу майнових прав на об`єкт нерухомості квартиру за номером АДРЕСА_2 .

Біржа в відповіді також повідомляє, що форвардний контракт це двостороння угода за стандартною формою, що засвідчує зобов`язання сторін придбати (продати) базовий актив у певний час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладання форвардного контракту (постанова КМУ від 19 квітня 1999 № 632 «Про затвердження Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів»). Базовим активом виступають майнові права на об`єкт нерухомості, який будують, тобто квартиру. Форвардний контракт підлягає виконанню шляхом укладення договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості - квартиру між власником базового активу та Забудовником (пред`явлення Форвардного контракту до виконання Забудовнику).

З підписанням договору купівлі-продажу майнових прав Форвардний контракт вважається виконаним.

Згідно з ст. 627 ЦК України, ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

В той же час, згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно пункту 2.1 Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП, Продавець ТОВ «СПВ Інвест» зобов`язується передати у власність Покупця ОСОБА_1 , а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на Об`єкт нерухомості.

Згідно пункту 2.3 цього Договору, предметом цього Договору є майнові права на об`єкт нерухомості, які після придбання їх Покупцем у власність, реалізуються шляхом набуття права власності після завершення будівництва та прийняття Об`єкта нерухомості в експлуатацію з подальшим оформленням відповідних правовстановлюючих документів.

Пункт.5.2. встановлює, що ТОВ «СПВ Інвест» зобов`язується забезпечити дійсність проданих Позивачу майнових прав на об`єкт нерухомості протягом строку дії цього договору шляхом забезпечення будівництва та прийняття в експлуатацію. Також згідно п.6.1. відповідач зобов`язався підписати акт прийому-передачі після повного виконання позивачем зобов`язань по сплаті ціни майнових прав на об`єкт нерухомості протягом 30 днів від дати прийняття в експлуатацію завершеного будівництва.

Пунктом 7.1. сторони договору засвідчили, що укладення договору відповідає їх інтересам; вони мають право підписувати та укладати цей договір, додатки до нього і будь-які інші документи, що стосуються цього договору, та виконувати свої зобов`язання за цим договором; вони здійснили всі необхідні дії для його підписання та виконання; підписання та виконання сторонами договору не є порушенням та не суперечить чинному законодавству, а також жодному договірному зобов`язанню чи обмеженню, обов`язковому для сторін; волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; у момент укладення цього договору сторони усвідомлюють значення своїх дій і можуть керувати ними; розуміють природу цього правочину, свої права та обов`язки за договором; володіють українською мовою, що дає їм можливість правильно розуміти та тлумачити цей договір; цей договір укладається з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивним); цей договір не приховує іншого правочину (не є удаваним) і спрямований на настання реальних наслідків, які обумовлені у ньому.

Позивач за первісним позовом відповідно до умов договору та індивідуального графіку черговості платежів виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати ціни майнових прав на об`єкт нерухомості, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями про платіжні перекази.

Судом також встановлено, що позивач вчасно виконав всі свої зобов`язання по сплаті повної вартості об`єкту нерухомості майнових прав на двокімнатну квартиру під умовним (будівельним) номером АДРЕСА_3 .

Враховуючи, вищезазначене, Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП є дійсним, а підстав для визнання його недійсним судом не встановлено.

Як на підставу недійсності зазначеного правочину, відповідач посилається на відсутність своєчасної оплати у строки, передбачені Договором за випуск деривативу (форвардного контракту) від 21.06.2018 із сторони першого покупця форвардного контракту (деривативу) - ТОВ «КУА «Оранж».

Згідно ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Суд звертає увагу, що жодних належних доказів як й жодних обґрунтованих підстав для визнання зазначеного Договору недійсним, ТОВ «СПВ Інвест» суду надано не було.

В свою чергу, суд наголошує, що чинне законодавство України не визначає порушення термінів сплати ціни Договору як підставу для визнання правочину недійсним. Істотною умовою Договору згідно вимог ЦК України є в тому числі саме ціна Контракту, а не строки сплати, як помилково стверджують відповідачі.

Як наголошувалось, форвардний контракт та Договір купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф відповідають вимогам чинного законодавства, виконані сторонами та припинили свою дію фактом їх виконання й укладенням Договору купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП.

При цьому, інших підстав для визнання недійсним Договору купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №3/27.06/2018-МП від 27 червня 2018 року, відповідач не наводить.

На виконання ухвали суду від 09.06.2021 року ТОВ «СПВ Інвест» надало суду відомості, згідно яких повідомив про наявність електронного документу сертифікату готовності житлового будинку (у житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в якому знаходиться квартира АДРЕСА_4 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2 (дві), загальною площею 59,28 кв.м. в проектній документації визначена як приміщення 2-В (будівельна адреса: АДРЕСА_5 ), та надав викопіювання сертифікату з реєстру дозвільних документів від 06.07.2020 року.

Згідно даного сертифікату готовності реєстраційний номер :ІУ17 від 11.11.2020 року вбачається введення в експлуатацію спірного об`єкта нерухомості. Дата початку будівництва 01.12.2019, дата завершення будівництва 30.08.2020, строк введення в експлуатацію 11.11.2020. Назва об`єкту будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за адресою АДРЕСА_6 , ІІ черга.

В свою чергу відповідач на час постановлення даного рішення не виконав свої зобов`язання щодо передачі майнових прав на об`єкт нерухомості за цим договором, враховуючи, що будинок, в якому знаходиться Об`єкт права власності здався в експлуатацію.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

До суду вправі звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів. Предметом позову є певна матеріально-правова чи нематеріальна вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які спрямовані на припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з`ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Реалізуючи право на судовий захист, передбачене ст. 55 Конституцією України, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абз. 9 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З огляду на вищезазначене, є підстави стверджувати що вимога про визнання договору дійсним, а правовідносин чинними із вимогами про зобов`язання вчинити дії, визначені Договором, є ефективним засобом відновлення порушеного права.

Такої ж позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постанові від 12.12.3019 у справі № 902/48/19.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП та введення об`єкту в експлуатацію, відповідач зобов`язаний був після 11.11.2020 передати майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_4 (восьмому) поверсі, яка буде розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2 (дві), загальною площею 59,28 кв.м. в проектній документації визначена як приміщення 2-В (будівельна адреса: АДРЕСА_1 ), однак свого обов`язку не виконав.

З метою повного та ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 та враховуючи, що на момент розгляду справи, введено в експлуатацію житловий будинок (у житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в якому знаходиться квартира АДРЕСА_4 (восьмому) поверсі, яка розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2 (дві), загальною площею 59,28 кв.м. в проектній документації визначена як приміщення 2-В (будівельна адреса: АДРЕСА_1 ), що підтверджується сертифікатом готовності об`єкта до експлуатації, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання передати майнові права та зобов`язати ТОВ «СПВ Інвест» передати позивачу - ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) майнові права на об`єкт нерухомості - житлову квартиру за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2 (дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, квартира знаходиться в житловому будинку Житлового комплексу «ОРАНЖПАРК» за адресою: АДРЕСА_1 , за актом приймання-передачі та передати документи, необхідні для оформлення правовстановлюючих документів (проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно).

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2. ст. 651 ЦК України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (ст. 202 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Суд зазначає, що посилаючись на нібито недійсність договорів, відповідачі за первісним позовом фактично намагаються розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості в односторонньому порядку.

Таким чином, коли сторона реалізує своє право на одностороннє розірвання договору, вона зобов`язана достеменно довести підставу для такого розірвання, тобто об`єктивні обставини, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Відповідачами за первісним позовом ТОВ «СПВ Інвест» та ТОВ «КУА «Оранж» не надано жодних доказів, які б підтверджували факт істотного порушення договору позивачем.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що у зв`язку із тим, що правові підстави для розірвання договору чи підстави вважати його недійсним відсутні, а сторонами не підписувалось жодних додаткових угод, Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП є дійсним, а позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

В свою чергу вимоги ТОВ «СПВ Інвест» за зустрічним позовом про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП задоволенню не підлягають через їх безпідставність та необґрунтованість.

Крім того, враховуючи що позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 за об`єкт нерухомості (базовий актив) фактично сплачено грошові кошти в тому числі за договором купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф від 25 червня 2018 року, а зобов`язання сторін за цим Договором виконано в повному обсязі, проте відповідачі за первісним позовом ТОВ «СПВ Інвест» та ТОВ «КУА «Оранж» вважають його недійсним (нікчемним), позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу деривативу (форвардного контракту) №25/06/18/02/Ф від 25 червня 2018року є належним та ефективним способом захисту порушених прав й підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, наявність Договору купівлі-продажу майнових прав та виконання Покупцем зобов`язань за цим Договором в частині оплати коштів за майнові права в повному обсязі, надає позивачу право на "законне очікування", що він набуте право власності на нерухоме майно після введення об`єкту нерухомості в експлуатацію. Незаконне позбавлення цього права, в тому числі шляхом безпідставного твердження про недійсність договору прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Суд також враховує, що хоча ТОВ «КУА «Оранж» пропущено строк сплати деривативу, але істотна умова Договору все ж таки виконана й ціна Договору сплачена. Пропуск строку ТОВ «КУА «Оранж» сплати коштів на користь ТОВ «СПВ Інвест» не може бути підставою для визнання договорів недійсними.

Також доводи відповідачів про те, що позивачу повернуті всі сплачені в рахунок купівлі-продажу майнових прав на квартиру кошти, не підтверджуються матеріалами справи, а відносини сторін за Договором купівлі-продажу майнових прав є діючими і зобов`язання відповідачів мають виконуватися в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача за первісним позовом про стягнення відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, що б підтверджували заподіяння їй моральної шкоди діями відповідачів, не вказано на причинно-наслідковий зв`язок між діями та/або бездіяльністю відповідачів та моральною шкодою, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях позивача, не зазначено яким саме шляхом дії (бездіяльність) відповідачів привели до душевних страждань, не вказано з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди та не додано жодного доказу, який би це підтверджував, а тому заявлена вимога задоволенню не підлягає.

В силу положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «СПВ Інвест» на користь позивача за первісним позовом 1681,60 грн. (задоволені дві вимоги, які були заявлені до даної юридичної особи) та про стягнення з ТОВ «КУА «Оранж» на користь ОСОБА_1 840,80 грн. (оскільки задоволена одна позовна вимога до даного відповідача).

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 3, 15, 16, 625, 626, 627, 629 Цивільного кодексу України, п. 14.1.45. ст. 14 Податкового кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПВ Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оранж» про визнання договорів купівлі-продажу дійсними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 27 червня 2018 року № 3/27.06/2018-МП, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПВ Інвест» (, Продавець) та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Визнати дійсним договір купівлі продажу деривативу (форвардного контракту) № 25/06/18/02/Ф від 25 червня 2018 рок, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оранж» (, Продавець) та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «СПВ Інвест» () передати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) майнові права на об`єкт нерухомості - житлову квартиру за умовним номером 28 (двадцять вісім) на 8 (восьмому) поверсі, яка розміщена в будівельних осях В-Е/5/1-7, кількість кімнат 2(дві), загальною площею 59, 28 кв.м. (п`ятдесят дев`ять цілих двадцять вісім сотих квадратних метрів) в проектній документації визначена як приміщення 2В, квартира знаходиться в житловому будинку Житлового комплексу «ОРАНЖПАРК» за адресою: АДРЕСА_1 , за актом приймання-передачі та передати документи, необхідні для оформлення правовстановлюючих документів (проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПВ Інвест» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оранж» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СПВ Інвест" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 .

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПВ Інвест», , адреса: м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 15-Б, офіс 8.

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оранж», , адреса: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, офіс 1410.

Суддя Андрій ВОЛЧКО