справа № 361/5386/22
провадження № 2-зз/361/39/23
УХВАЛА

03 липня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, у якому просив суд скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_2 , вжиті ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу і дарування та скасування рішень про державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування клопотання зазначав, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу і дарування недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності. Ухвалою суду від 03 січня 2023 року за заявою позивача ОСОБА_2 судом вжито заходів забезпечення цього позову та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1007 га, кадастровий номер :06:015:0037 та садовий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана ухвала суду мотивована тим, що 15 жовтня 2014 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 615009 грн. 09 коп. У ході виконання цього рішення суду, достовірно знаючи про відкрите виконавче провадження з виконання судового рішення та свій обов`язок по його виконанню, відповідач ОСОБА_1 і його дружина ОСОБА_3 , яким згідно із ст. 28 КпШС України як подружжю належало вказане нерухоме майно на праві спільної сумісної власності, відчужили на підставі договору дарування вказану земельну ділянку та на підставі договору купівлі-продажу житловий будинок, що розташований на ній, ОСОБА_4 , своєму синові. Позивач ОСОБА_2 вважав, що ці два договори були вчинені з метою ухилення ОСОБА_1 від виконання ним зазначеного рішення суду, оскільки відчуження відбулося на члена родини (сина) у період відкритого виконавче провадження із виконання вказаного вище рішення суду від 15 жовтня 2014 року, учасникам цих правочинів достовірно було відомо про існування рішення суду про стягнення заборгованості в розмірі 615009 грн. 09 коп. на користь позивача. Вказував, що 24 березня 2023 року Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 64922749 у зв`язку з повним та фактичним виконанням виконавчого листа № 333/4464/14-ц, виданого 18 березня 2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 615009 грн. 09 коп., тобто рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2014 року ним виконано в повному обсязі, заборгованість, якою позивач ОСОБА_2 обґрунтовував свою заяву про забезпечення позову, відсутня, тому ризики, які могли призвести до складнощів при виконанні рішення суду у даній цивільній справі або істотно унеможливити його виконання у разі задоволення позову, повністю відпали та нівельовані.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився, його неявка вирішенню питання про скасування судом заходів забезпечення позову не перешкоджає.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій обставин щодо погашення відповідачем ОСОБА_1 суми боргу визнав, проте категорично заперечував проти задоволення заяви останнього і скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2023 року, посилаючись на те, що предметом позову у даній справі є нерухоме майно, яке у випадку скасування вжитих заходів забезпечення позову одразу ж буде відчужене, арешт, накладений на нерухоме майно, не обмежує прав власника користуватися цим майном до вирішення долі оспорюваних ним (позивачем) договорів.

Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій з метою забезпечення поданого ним до суду позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу і дарування та скасування рішень про державну реєстрації права власності, просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1007 га, кадастровий номер :06:015:0037, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та садовий будинок за цією ж адресою, власником яких є відповідач ОСОБА_4

03 січня 2023 року ухвалою суду заяву позивача ОСОБА_2 задоволено, з метою забезпечення цього позову судом накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1007 га, кадастровий номер :06:015:0037 та садовий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відпали обставини, які зумовлювали забезпечення позову ОСОБА_2 , звернувся до суду із клопотанням про скасування вжитих зазначеною ухвалою суду заходів забезпечення вказаного вище позову.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання недійсними договорів купівлі-продажу і дарування та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що здійсненні відносно об`єктів нерухомості: земельної ділянки площею 0,1007 га, кадастровий номер :06:015:0037, та садового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано скасування заходів забезпечення позову, дає суду можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, неефективність вжитих судом заходів, невідповідність вжитих заходів забезпечення позову дійсним обставинам справи, наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову, тощо, а також обставини, зазначені у ч. 13 ст. 158 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд встановив, що на час розгляду клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення зазначеного позову ОСОБА_2 дана цивільна справа по суті судом ще не розглянута, судове рішення у цій справі ще не ухвалено.

Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що ризики, які могли призвести до утруднення виконання або істотно унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення судом позову ОСОБА_2 повністю відпали, у зв`язку із повним фактичним виконанням ним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2014 року про стягнення боргу, не виконання ним якого й стало підставою для звернення позивача ОСОБА_2 до суду із зазначеним позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу і дарування та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, не можуть слугувати правовою підставою для скасування вжитих ухвалою суду від 03 січня 2023 року заходів забезпечення цього позову ОСОБА_2 , оскільки не свідчать про відсутність предмета спору між сторонами, під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову суд не в праві надавати оцінку доказам у справі щодо доведеності чи спростування заявлених позовних вимог.

За змістом ч. ч. 9, 10 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскільки на даний час між сторонами фактично продовжує існувати спір, який вирішується судом у цій справі, до розгляду справи по суті суд ще не перейшов, позицію сторін не з`ясував, судове рішення у справі судом ще не ухвалено, тому відсутні достатні правові підстави для задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 та скасування вжитих ухвалою суду від 03 січня 2023 року заходів забезпечення позову ОСОБА_2 , суд вважає, що подане відповідачем ОСОБА_1 клопотання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

У ч. 6 ст. 158 ЦПК України передбачено, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 158, 182, 259, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування вжитих ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2023 року заходів забезпечення позову ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу і дарування та скасування рішень про державну реєстрацію права власності у цивільній справі № 361/5386/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.