Провадження № 22-ц/812/819/23 Головуючий суду першої інстанції Черенкова Н.П.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року м. Миколаїв Справа № 490/5554/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Царюк Л.М.,

суддів - Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2023 року, постановлену під головуванням судді Черенкової Н.П., в залі судового засідання в м. Миколаїв за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин.

Вимоги заяви мотивувала тим, що народилась і весь час проживала в с. Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, де на даний час і зареєстрована.

20 квітня 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації і введенням в країні військового стану, вона була вимушена виїхати до доньки ОСОБА_2 у місто Миколаїв, де взята на облік, як внутрішньо переміщена особа і зареєстрована за її постійним місцем проживання по АДРЕСА_1 .

На даний час заявник є пенсіонером за віком, має першу групу інвалідності безстроково і потребую постійного стороннього догляду, якій здійснює донька ОСОБА_3 .

У березні 2022 року її син ОСОБА_4 добровільно був зарахований до лав ЗСУ за контрактом.

01 червня 2022 року на її адресу з Заводського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки надійшло сповіщення сім`ї № 84 про те, що її син безвісті зник 20 травня 2022 року під час виконання бойового завдання в ході ведення бойових дій в районі населеного пункту Чімани.

21 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо перерахунку її пенсії у зв`язку з переходом на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за зниклого безвісті сина - ОСОБА_5

17 квітня 2023 року на вищезазначену заяву ГУ ПФУ в Миколаївській області надіслало рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 24 березня 2023 року за № 56 про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для відмови стало те, що виявлено невідповідність, а саме розбіжність прізвища годувальника - « ОСОБА_1 », зокрема, у свідоцтві про народження прізвище сина записано « ОСОБА_1 », а в паспорті, сповіщенні сім`ї № 84, посвідченні учасника бойових дій, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань його прізвище записано « ОСОБА_1 ».

В свідоцтві про народження прізвище сина ОСОБА_4 , якій народився в селі Євгенівка записано як і його батьків « ОСОБА_1 ».

21 серпня 1997 року ОСОБА_4 отримав паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, в якому прізвище вже було записано « ОСОБА_1 ». В закордонному паспорті прізвище ОСОБА_4 також зазначено, як « ОСОБА_1 ».

Невідповідність в документах, а саме розбіжність прізвища « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » сталася під час отримання ОСОБА_4 паспорта в 1997 році в Снігірівському РВ УМВС України в Миколаївській області.

Для призначення заявнику пенсії по втраті годувальника сина ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її рідним сином, без подальшого внесення змін в документи.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2023 року матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту родинних відносин передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Ухвала мотивована тим, що згідно відповіді за № 118721 від 19 червня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Баштанського районного суду Миколаївської області.

З огляду на викладене матеріали заяви слід передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила її скасувати і направити справу для подальшого розгляду до того ж суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції з невідомих причин взагалі не взяв до уваги ту обставину, що заявник є внутрішньо переміщеною особою і зареєстрована за фактичним місцем проживання в АДРЕСА_1 .

В частині 1 статті 316 ЦПК України, на вимоги якої посилається суд в оскаржуваній ухвалі зазначається, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання заявника.

Саме проживання, як встановлює законодавець, а не реєстрації.

Тому, на думку заявника, подання нею заяви про встановлення юридичного факту родинних відносин саме до Центрального районного суду м. Миколаєва, тобто за місцем фактичного її проживання, є законним і відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відзиву на апеляційну скаргу на час розгляду справи не надходило.

За приписами частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою у порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Приписами частини 1 статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання заявника.

При зверненні до суду у заяві ОСОБА_1 зазначала, що має статус внутрішньо переміщеної особи у зв`язку з військовою агресією російської федерації і введенням в країні військового стану, вона була вимушена виїхати до родичів у місто Миколаїв, де взята на облік, як внутрішньо переміщена особа і зареєстрована за її постійним місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Ці обставини заявник підтвердила довідкою про взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу від 20 квітня 2022 року № 4801-, де зазначено, що фактичне її місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та належної оцінки зазначеним обставинам не надав.

Між тим, колегія суддів вважає, що у цій справі заявник довела належними доказами, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, а тому на час звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту правильно звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва, оскільки адреса, де проживає та зареєстрована внутрішньо переміщена особа знаходиться в межах територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про передачу заяви про встановлення юридичного факту до іншого суду у зв`язку з належністю справи до територіальної юрисдикції іншого суду є безпідставними, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції щодо визначення правил територіальної підсудності заяви ОСОБА_1 ухвалена без дотримання норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, яка порушує права заявника на гарантії захисту у суді її прав та інтересів, а відтак ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з подачею апеляційної скарги підлягає вирішенню при розгляді справи по суті.

Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 19 липня 2023 року.