УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023

Справа № 331/1685/23

Провадження № 6/331/251/2023

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі судді Фісун Н.В., за участю секретаря Грицаєнко І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, треті особи: Державна судова адміністрація України, головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко Ігор Андрійович про визнання виконавчого документу таким , що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В :

10.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просила визнати виконавчий лист №33/1685/23 від 10.05.2023 року, виданий Жовтневим районним судом м.Запоріжжя таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог заявниця вказала, що Постановою Запорізького апеляційного суду від 10.05.2023 року №331/1685/23 стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни на користь держави судовий збір у розмірі 429,44 грн.

Жовтневим районним судом м.Запоріжжя 10.05.2023 року видано виконавчий лист у справі №331/1685/2023.

06.07.2023 року постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС Вітріченко І.А. відкрито виконавче провадження №72176554, адресою боржника ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1 . Однак як фізична особа вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .Офіс приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .В постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2023 року №72176554 невірно зазначено код ЄДРПОУ стягувача та невірно зазначено по батькові боржника. В постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2023 року невірно зазначено боржника - ОСОБА_1 , в той час як постановою Запорізького апеляційного суду від 10.05.2023 року судовий збір був стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни. Тобто стягнутий з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. судовий збір у даній справі є витратами виконавчого і можуть бути стягнуті тільки з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області в рамках даного виконавчого провадження. Крім того, приватний виконавець Матвійчук Н.Є. припинив свою діяльність, з 19.05.2023 року змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області, тобто виконавчий документ у справі виданий на неналежного боржника. В результаті видачі даного виконавчого документа на неналежного боржника 06.07.2023 року постановою державного виконавця про арешт коштів ВП72176554 накладено арешт на кошти на її особисті банківські рахунки як фізичної особи, а не на рахунки приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є.

12.07.2023 року через канцелярію суду надійшли заяви від ОСОБА_1 про зобов`язання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко Ігора Андрійовича зняти арешт з коштів фізичної особи ОСОБА_1 , накладених постановою від 06.07.2023 року та зупинити стягнення за виконавчим листом у справі №331/1685/23, виданим 10.05.2023 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя.

Сторони в судове засідання не з`явились, ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши заяву про визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню, матеріали справи №6/331/86/2023, суд дійшов висновку, що заяви не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10.05.2023 року у справі №331/1685/23 стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни на користь держави судовий збір у розмірі 429,44 грн./а.с.144-147/.

Жовтневим районним судом м.Запоріжжя 10.05.2023 року видано виконавчий лист у справі №331/1685/2023./а.с.167/.

06.07.2023 року постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС Вітріченко І.А. відкрито виконавче провадження №72176554, адресою боржника ОСОБА_1 зазначена адреса : АДРЕСА_1 ./а.с.158/.

Постановою головного державного виконавеця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко Ігора Андрійовича накладено арешт на грошові кошти , що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 /а.с.159/.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України - суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно ч.3ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ є виконавчими документами.

Відповідно до ч.1ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з висновку постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до матеріалів, а саме подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до суду як приватний виконавець виконавчого округу Донецької області вказавши адресу АДРЕСА_1 , тобто у виконавчому документі зазначена адреса, яка була вказана у поданні ОСОБА_1 /а.с.1/.

В заяві ОСОБА_1 вказала, що в постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2023 року №72176554 невірно зазначено код ЄДРПОУ стягувача та невірно зазначено по батькові боржника « ОСОБА_3 », а вірно « ОСОБА_4 ».

Згідно Постанови Запорізького апеляційного суду від 10.05.2023 року №331/1685/23, стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни на користь держави судовий збір у розмірі 429,44 грн./а.с.143-147/.

Відповідно до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Щодо інформації, що приватний виконавець Матвійчук Н.Є. припинила свою діяльність, з 19.05.2023 року змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області, тобто виконавчий документ у справі виданий на неналежного боржника, суд зазначає наступне, що в матеріалах справи про припинення діяльності як приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є.відсутні.

Відповідно до ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона, державний або приватний виконавець.

ОСОБА_1 в заяві вказала, що в результаті видачі даного виконавчого документа на неналежного боржника 06.07.2023 року постановою державного виконавця про арешт коштів ВП 72176554 накладено арешт на кошти на її особисті банківські рахунки як фізичної особи, а не на рахунки приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є.

Суд, ознайомившись з клопотанням ОСОБА_1 , яке було направлено 3.04.2023 року до Запорізького апеляційного суду про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати, в якому вона зазначила, що «Згідно до висновків ВС в постанові від 16.06.2021 №750/6872/20 фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на провадження незалежної професійної діяльності, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки-самозайнята особа. При цьому правовий статус «само зайнята особа» сама по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх. Отже, приватний виконавець є фізичною особою і має користуватися пільгами./а.с.100/.

Отже, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко Ігора Андрійовича зняти арешт з коштів фізичної особи ОСОБА_1 , накладених постановою від 06.07.2023 року, а відтак у заяві відсутні належні та допустимі докази про наявність обставин передбачених ст. 432 ЦПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки заявник фактично не згодний із постановою від 06.07.2023 року про накладення арешту на кошти фізичної особи.

ОСОБА_1 подала заяву до суду , в якій прохає зупинити стягнення за виконавчим листом у справі №331/1685/23, виданим 10.05.2023 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина друга статті 432 ЦПК України).

Частина третя цієї статті визначає, що до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Отже за змістом наведеної норми процесуального закону вирішення питання про зупинення виконання за виконавчим документом, щодо якого подано заяву про визнання його таким, що не підлягає виконанню, відноситься до дискреційних повноважень суду.

Заявником належним чином не обґрунтоване і судом не встановлено обставин, які б свідчили, що здійснення виконавчих дій за вказаним виконавчим документом приведе до порушення прав учасників виконавчого провадження.

За результатами вивчення матеріалів заяви та оцінки доводів і аргументів боржника в контексті норм Закону України «Про виконавче провадження» суд знайшов недостатніми і необґрунтованими доводи заяви щодо існування ризиків настання для боржника негативних наслідків у разі не зупинення виконання за виконавчим документом, щодо якого подано заяву про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями: 81, 247, 431, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, треті особи: Державна судова адміністрація України, головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко Ігор Андрійович про визнання виконавчого документу таким , що не підлягає виконанню та зобов`язати головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко Ігора Андрійовича зняти арешт з коштів фізичної особи ОСОБА_1 , накладених постановою від 06.07.2023 року - відмовити.

У задоволені заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим листом у справі №331/1685/23, виданим 10.05.2023 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14.07.2023 року.

Суддя: Н.В.Фісун