У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на будинковолодіння, -

встановив:

До Черкаського районного суду Черкаської області надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що з моменту отримання у власність будинковолодіння за вищезазначеною адресою та по даний час ОСОБА_2 обмежує позивача ОСОБА_1 у здійсненні права власності та права користування даним будинковолодінням. А саме, відповідач пережкоджає здійснювати обслуговування капітальних споруд металевого паркану на схемі літера №1 та літнього душу літера «И» (власник ОСОБА_1 ), а також систематично здійснюються протиправні дії відносно майна позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинен бути зазначеним предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Водночас, заявником не дотримано вимог ст. 151 ЦПК України, а саме не наведено будь-яких доказів в обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, що зазначені у заяві; не зазначено, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення відповідачами дій, спрямованих на здійснення реалізації майна.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Оскільки в даній справі призначена судово-технічна експертиза, суд вважає що на час проведення експертизи провадження у справі необхідно зупинити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на будинковолодіння - відмовити.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Олександр СМОЛЯР