Справа № 364/389/23
Провадження № 2/364/136/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 року Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Глазкової Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Кулинич Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Володарка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у обґрунтування якого зазначила, що 14.07.2018 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між подружжям шлюбні відносини фактично припинені з червня 2022 року, спільне господарство не ведеться. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та різні характери, зникло взаєморозуміння і взаємоповага між пожружжям, вважає, що примирення та збереження сімейних відносин є не можливим, просила у зв`язку з цим розірвати шлюб. Спір про визначення місця проживання дитини та сумісно нажите майно на час подачі позову у сторін відсутній. Також просила залишити їй прізвище після розрівання шлюбу " ОСОБА_5 ".

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, також надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України).

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14.07.2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №30, встановлено, що 14.07.2018 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого подружжю присвоєне спільне прізвище « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.05.2019 року.

Також у сторін у справі є малолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.03.2022.

Спір про визначення місця проживання дитини та сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 105 СК України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з червня 2022 року, спільне життя не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та ухвалення відповідного судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала та після розірвання шлюбу має право іменуватися надалі шлюбним прізвищем.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 19.06.2023 року про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн. З урахуванням того, що у розірванні шлюбу, як правило, винуваті обидві сторони, суд вважає справедливим та розумним стягнути з відповідача на користь позивача 50% суми сплаченого судового збору в розмірі 536, 80 грн.

Керуючись ст. 21, 24, 56, 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 80, 81, 141, 206, 211, 223, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 14.07.2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №30, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після розірвання шлюбу залишити позивачу дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 витрати по сплаті судового збору в сумі 536, 80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.07.2023 року.

Суддя Ю. О. Глазкова