КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7940/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Київ

Справа № 754/780/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду апеляційну скаргу Київського міського будинку дитини «Берізка», яка подана представником Білицьким Андрієм Васильовичем, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Панченко О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського будинку дитини «Берізка» про визнання наказу керівника Київського міського будинку дитини «Берізка» від 13.10.2021 року №160-к «Про дисциплінарне стягнення» у вигляді догани незаконним та його скасування,

встановив:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача Київського міського будинку дитини «Берізка» про визнання наказу керівника Київського міського будинку дитини «Берізка» від 13.10.2021 №160-к «Про дисциплінарне стягнення» у вигляді догани молодшій медичній сестрі ОСОБА_1 незаконним та скасування його. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що у 2018 році вона була прийнята на роботу до Київського міського будинку дитини «Берізка» на посаду молодшої сестри-господарки, а з 06.09.2021 її було переведено на посаду молодшої медичної сестри.

Після того, як 14.09.2021 вона взяла участь і дала інтерв`ю на телеканалі «Україна» у телепередачі «Говорить Україна», де були висвітлені факти корупційної схеми проведення процедури усиновлення (удочеріння) вихованки дитячого будинку, - малолітньої ОСОБА_2 , 2018 року народження, відносно неї на роботі у КМБД «Берізка» зі сторони керівництва почались тиск, погрози і цькування та вимоги голови комісії з реорганізації - в.о. головного лікаря ОСОБА_3 написати добровільно заяву на звільнення, інакше, як остання їй висловила погрози, буде знайдено спосіб як її звільнити «за статтею». На реалізацію зазначених вище погроз щодо її звільнення, голова комісії з реорганізації - в.о. головного лікаря ОСОБА_3 , застосувавши увесь наявний у неї адмінресурс, 13.10.2021 видала черговий Наказ № 160-к «Про дисциплінарне стягнення» за начебто, «виявлений факт порушення внутрішнього трудового розпорядку та функціональних обов`язків молодшої медичної сестри ОСОБА_1 на чергуванні 29.09.2021 в дитячій групі №10, на підставі доповідних записок головної медичної сестри ОСОБА_4 , завідувача господарством ОСОБА_5 , сторожа ОСОБА_6 та пояснювальної записки сестри медичної дитячої групи №10 ОСОБА_7 .

А саме, під час чергування 29.09.2021 молодша медична сестра ОСОБА_1 була відсутня на своєму робочому місці з 17 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв. без повідомлення сестри медичної групи №10 ОСОБА_8 , в цей час самостійно покинула групу та вийшла до в`їзних воріт спілкуватися з журналістами передачі «Говорить Україна», відповідно до ст.ст.147-149 КЗпП України, що є (на думку відповідача) порушенням п.1.2.1.3,2.1, 4.1. посадової інструкції молодшої медичної сестри загального відділення, а саме: у своїй роботі молодша медична сестра підпорядковується сестрі медичної групи, керується правилами внутрішнього трудового розпорядку, режимними моментами та посадовою інструкцією, повинна чітко дотримуватися трудової дисципліни та правил медичної етики та несе відповідальність за чітке і своєчасне виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку, правил внутрішнього трудового розпорядку: розділ ІІІ Основні обов`язки працівників КМБД «Берізка», п.1.2 п. п. а), б), а саме: працівники КМБД «Берізка» зобов`язані чесно і сумлінно виконувати свої функціональні обов`язки; дотримуватись дисципліни праці (…дотримуватись установленої тривалості робочого часу і використовувати його тільки для виробництва, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації). Вищезазначені, надумані відповідачем порушення і стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення їй догани.

Позивач вважає наказ керівника КМБД «Берізка» № 160-к від 13.10.2021 безпідставним та незаконним, таким, що підлягає скасуванню, оскільки винесений всупереч ст.ст. 147, 149 КЗпП України. З Наказом № 160-К від 13.10.2021 позивач ознайомлена не була, копія цього наказу на адвокатський запит надійшла поштовою кореспонденцією тільки 05.01.2022. До наказу 160-к від 13.10.2021 були долучені Акт від 7.10.2021 «Про відмову надати пояснення щодо фактів порушення правил внутрішнього трудового розпорядку під час чергової зміни 29.09.2021р., а також Акт від 13.10.2021 «Про відмову від підписання наказу № 160-к від 13.10.2021».

Ніяких правил внутрішнього трудового розпорядку та функціональних обов`язків молодшої медичної сестри позивач вважає, що не порушувала, а видання щодо неї чергового надуманого наказу, складання актів є лише помстою та розправою з нею зі сторони керівництва КМБД «Берізка», а саме головою комісії з реорганізації - в.о. головного лікаря ОСОБА_3., щоб показати іншим працівникам цієї установи, що буває з тими, хто посміє піти проти волі керівництва та спробує висвітлювати факти корупційної схеми проведення процедури усиновлення дітей, якою скористались керівництво КМБД «Берізка» та Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації при здійсненні усиновлення (удочеріння) малолітньої ОСОБА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ керівника Київського міського будинку дитини «Берізка» від 13.10.2021 №160-к «Про дисциплінарне стягнення» у вигляді догани молодшій сестрі медичній ОСОБА_1 .

Стягнуто з КМБД «Берізка» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням, представник Київського міського будинку дитини «Берізка» Білицький А.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що обставини справи, а саме факт самовільного залишеної робочого місця під час чергування 29.09.2021 дитячої групи №10 молодшою медичною сестрою ОСОБА_1 підтверджується нею самою, вихователем групи №10 ОСОБА_9 , завідуючої господарством ОСОБА_5 , сторожа ОСОБА_6 , головної медичної сестри ОСОБА_4 , медичної сестри ОСОБА_7 .

Вказане є порушенням трудового договору між позивачем та відповідачем, грубим порушенням трудової дисципліни, які визначені Посадовою інструкцією молодшої медичної сестри загального відділення «КМБД Берізка» від 10.06.2019 та Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідач, при винесені Наказу №160-к від 13.10.2021 року, діяв правомірно, а саме на підставі Конституції України, Кодексу Законів про працю, Статуту Установи.

Суд не врахував того, що вина позивача підтверджується Актом від 07.10.2021 «Про відмову надати пояснення щодо фактів порушення правил внутрішнього трудового розпорядку під час чергової зміни 29.09.2021 року», Наказом від 13.10.2021 року №160-к «Про дисциплінарне стягнення», поясненнями позивача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , головної медичної сестри ОСОБА_4 , а також наданими відповідачем письмовими доказами.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 належним чином ознайомили з посадовою інструкцією, оскільки Посадова інструкція молодшої медичної сестри, загального відділення «КМБД Берізка» містить прізвище ОСОБА_1 , яке зазначено у списку останнім. Разом з цим, предметом цього провадження не є встановлення чи відсутності підпису позивача під Посадовою інструкцією, так само не є предметом позову послідовність, в якій він був поставлений - перший чи останній, предметом позову є правомірність Наказу №160-к від 13.10.2021 року «Про дисциплінарне стягнення». В той час як позивач не оспорює факт підпису під Посадовою інструкцією. Без підпису під Посадовою Інструкцією позивача не було б допущено до роботи із дітьми.

Підпис позивача ОСОБА_1 міститься в документі «Інструктаж з безпеки діяльності працівників КМБД «Берізка»», в «Журналі ознайомлення працівників КМБД «Берізка» з пам`яткою про нерозголошення інформації з обмеженим доступом, яка стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень (обов`язків)».

Вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позивачу було відмовлено скористатись правовою допомогою, так як і відмовлено у фотофіксації цього наказу, у зв`язку із чим вона не могла поставити свій підпис про ознайомлення.

Позивач не була позбавлена можливості отримати своєчасну повну та необхідну правову допомогу з дати складання Акту від 07.10.2021 до дати видання оспорюваного позивачем Наказу № 160-к від 13.10.2021 року. Тим більше, що як Акт від 07.10.2021 року, так і Наказ №160 від 13.10.2021 року, були зачитані вголос в присутності позивача та свідків. Також звергає увагу, що позивач не надав доказів звернення до керівника КМБД «Берізка» із заявою про надання додаткового часу для подачі будь-яких пояснень.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не спростовано факт ствердження ОСОБА_1 , що її спілкування з журналістами 29.09.2021 співпало з часом її обідньої перерви, який вона використала на свій розсуд, поспілкувавшись з журналістами.

Однак предметом цього позову є не факт розмови позивача із журналістами, а факт залишення позивачем дитячої групи під час виконання посадових обов`язків. Оскільки посадовою інструкцією молодшої медичної сестри не передбачено взагалі залишати групу, тим більше посадовою інструкцією не передбачено право та/або обов`язок молодшої сестри надавати під час виконання посадових обов`язків будь-яких коментарів журналістам, враховуючи «плаваючий» графік перерви на обід, залишати дитячу групу заборонено. Позивач має право надавати будь-які коментарі будь-яким третім особам в свій неробочий, згідно графіків роботи, час.

В огляду на вищевикладене, представник відповідача адвокат Білицький А.В. акцентує увагу суду про порушення позивачем Посадової інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку, відповідно за порушення яких позивача правомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - Змаженко Л.Я. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що в акті від 07.10.2021 «Про відмову надати пояснення щодо фактів порушення правил внутрішнього трудового розпорядку під час чергової зміни 29.09.2021 року», лише зафіксовано відповідачем факт відмови позивача ОСОБА_1 надати таке пояснення, хоча позивач і не відмовлялася надати таке пояснення, а просила тільки час для його написання та можливість скористатись правовою допомогою адвокатів, з якими у неї на той час були укладені договори про надання правничої допомоги.

На спростування стверджень відповідача, вказує, що відповідач додав до відзиву на позовну заяву копію Посадової інструкції молодшої медичної сестри загального відділення «КМБД «Берізка» та окремим аркушем було надано список працівників КМБД «Берізка» з їх підписами. Серед цього списку, останнім стоїть прізвище ОСОБА_1 та позивач стверджує, що її не ознайомлювали з Посадовою інструкцією і за її ознайомлення вона не розписувалась.

Після того, як позивач взяла участь 14.09.2021 у телепрограмі «Говорить Україна» «Неіснуюча дитина Французької акторки» (повний випуск), де були висвітлені факти корупційної схеми проведення процедури усиновлення (удочеріння) вихованки КМБД «Берізка», малолітньої ОСОБА_2 , 2018 року народження, що знайшло своє підтвердження у матеріалах кримінального провадження за № 0002086 від 10.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковано на ч.2 ст.169 КК України (незаконні дії щодо усиновлення (удочеріння), відносно позивачки на роботі зі сторони керівництва почався тиск, погрози, цькування та вимоги на той час голови комісії з реорганізації - в.о. головного лікаря ОСОБА_3 написати добровільно заяву на звільнення, інакше, як вона пригрозила позивачу, буде знайдено спосіб як її звільнити. Після відмови позивача від написання заяви на звільнення за власним бажанням, адміністрація КМБД «Берізка» розпочала компанію по звільненню ОСОБА_1 . Після першого Наказу №140-к від 17.09.2021 «Про дисциплінарне стягнення», позивачу пропонували підписуватись у різних журналах задніми числами, у тому числі і за ознайомлення Посадової інструкції молодшої медичної сестри загального відділення КМБД «Берізка», однак позивач відмовилась підписуватись без участі її представників,- адвокатів Змаженка Л.Я. або Сороновича А.А .

Щодо Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КМБД «Берізка», де міститься підпис голови профкому КМБД «Берізка» ОСОБА_13 , на які посилається відповідач, то підпис голови профкому КМБД «Берізка» Т.М. Викової у лівому куті Правил, свідчать лише про те, що ці Правила, погоджувались з профспілковим комітетом КМБД «Берізка», але з цими Правилами мали ознайомлювати під підпис кожного працівника КМБД «Берізка». Однак, позивача з цими правилами ознайомлено не було. Щодо підпису позивача в документах «Інструктаж з безпеки діяльності працівників КМБД «Берізка», та в Журналі ознайомлення працівників КМБД Берізка» з пам`яткою про нерозголошення інформації з обмеженим доступом, яка стала відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень (обов`язків), на які посилається відповідач, то ці документи не можуть заміняти Статут будинку, Правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції. А з цими документами позивача не ознайомлювали, що підтверджується відсутністю наданням доказів її ознайомлення із зазначеними документами.

З Наказом №160-к від 13.10.2021 позивач ознайомлена не була. Копія цього наказу на адвокатський запит надійшла поштовою кореспонденцією лише 05.01.2022. До наказу 160-к від 13.10.2021 були долучені Акт від 7.10.2021 «Про відмову надати пояснення щодо фактів порушення правил внутрішнього трудового розпорядку під час чергової зміни 29.09.2021, а також Акт від 13.10.2021 «Про відмову від підписання наказу № 160-к від 13.10.2021. Не знаючи змісту Наказу 160-к від 13.10.2021 та не маючи копії документів, на підставі яких було видано наказ про дисциплінарне стягнення, надати належну правову допомогу позивачці було не можливо.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем також не спростовано факт ствердження ОСОБА_1 , що її спілкування з журналістами 29.09.2021 співпало з часом її обідньої перерви, який вона використала на свій розсуд, поспілкувавшись з журналістами. Крім того, враховуючи, що зміна для чергування триває 24 години на добу, чітко встановленого часу для відпочинку, прийняття їжі, санітарно- гігієнічних потреб тощо, під час добового чергування не встановлено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Змаженко Л.Я. заперечував проти доводів апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, встановивши, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено відповідачем із порушенням вимог трудового законодавства, за відсутності у її діях складу дисциплінарного проступку, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани відбулося без законної підстави. Стягуючи витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з їх доведеності. З огляду на що, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах із Київським міським будинком дитини «Берізка», в якому з 2018 року спочатку працювала на посаді молодшої сестри-господині, а в подальшому її було переведено з 2021 року на посаду молодшої медичної сестри.

Наказом КМБД «Берізка» №160-к від 13.10.2021 ОСОБА_1 оголошено догану. Зі змісту оспорюваного наказу «Про дисциплінарне стягнення» встановлено, що дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за порушення нею трудової дисципліни, що полягало у відсутності 29.09.2021 року на своєму робочому місці з 17.00 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв. без повідомлення сестри медичної групи №10 ОСОБА_8 , та що вона у цей час самостійно покинула групу та вийшла до в`їзних воріт спілкуватися з журналістами передачі «Говорить Україна», чим порушила: п.1.2,1.3, 2.1, 4.1. посадової інструкції молодшої медичної сестри загального відділення а саме: у своїй роботі молодша медична сестра підпорядковується сестрі медичній групи, керується правилами внутрішнього трудового розпорядку, режимними моментами та посадовою інструкцією, повинна чітко дотримуватися трудової дисципліни та правил медичної етики та несе відповідальність за чітке і своєчасне виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку; правил внутрішнього трудового розпорядку: розділ ІІІ Основні обов`язки працівників КМБД «Берізка», п.1.2 п. п. а), б), а саме: працівники КМБД «Берізка» зобов`язані чесно і сумлінно виконувати свої функціональні обов`язки; дотримуватись дисципліни праці (… дотримуватись установленої тривалості робочого часу і використовувати його тільки для виробництва, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною четвертою статті 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно виявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Аналізуючи зміст наказу про дисциплінарне стягнення на відповідність вищезазначеним вимогам чинного законодавства, суд першої інстанції вірно встановив, що КМБД «Берізка» допущено порушення, які є підставою для скасування оспорюваного наказу.

Вбачається, що відповідач у своєму наказі посилається на порушення позивачем п.1.3 Посадової інструкції молодшої медичної сестри загального відділення «КМБД Берізка» а саме: у своїй роботі молодша медична сестра підпорядковується сестрі медичній групи, керується правилами внутрішнього трудового розпорядку, режимними моментами та посадовою інструкцією.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач не надав до суду доказів підтвердження ознайомлення позивача із правилами внутрішнього трудового розпорядку та режимними моментами, а Посадова інструкція молодшої медичної сестри загального відділення «КМБД Берізка», яку відповідач надав разом з додатками до відзиву на позовну заяву, де прізвище ОСОБА_1 стоїть останнім у списку, з якою позивач стверджує, що її не ознайомлювали не може свідчити про те, що її ознайомили з такою інструкцією в належний спосіб. З огляду на що, доводи апеляційної скарги в цій частині свого підтвердження не знайшли.

Не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і посилання представника відповідача в апеляційній скарзі про порушення позивачем п.1.3 Посадової інструкції, згідно якого молодша медична сестра відповідає за чітке і своєчасне виконання обов`язків, передбачених дійсною посадовою інструкцією, статутом будинку, правилами внутрішнього трудового розпорядку та відповідно до п. п. а), б) п.12 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку, чесно і сумлінно виконувати свої функціональні обов`язки, виконувати «Правила внутрішнього трудового розпорядку», дотримуватися дисципліни праці.

Посилаючись на вказані документи, до суду не було надано доказів підтвердження ознайомлення з ними позивача. Окрім того, відповідно до п. п. а), б), в) п. 8 розділу ІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КМБД «Берізка», Про прийняття на роботу, або переведення робітника в установленому порядку на другу роботу адміністрація зобов`язана: а) ознайомити робітника з діючим в КМБД «Правилами внутрішнього трудового розпорядку; б) ознайомити робітника з дорученою роботою, умовами праці, роз`яснити його права та обов`язки; в) проінструктувати працівника по техніці безпеки, виробничій санітарії, гігієні праці, протипожежній охороні та інших правилах по охороні праці. Однак відповідач не надав до суду доказів підтвердження ознайомлення позивача із зазначеними вище документами.

Таким чином, суд першої інстанції надав належну правову оцінку запереченням представника відповідача та оцінив надані ним докази в передбаченому законом порядку.

Роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був поінформований належним чином.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 у справі № 452/970/17, провадження № 14-157цс19.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо відмови позивача надати пояснення виявленого адміністрацією КМБД «Берізка» порушення, 29.09.2021, яке потім було зазначено у наказі № 160-к від 13.10.2021, про що було складено відповідний акт від 7.10.2021 «Про відмову надати пояснення щодо фактів порушення правил внутрішнього трудового розпорядку під час чергування зміни 29.09.2021», а також щодо відмови позивача від підпису про ознайомлення з цим наказом, про що було також складено акт від 13.10.2021, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, яким встановлено порушення відповідачем надання права скористатись позивачу правовою допомогою передбачене ст.55 Конституції України, згідно якого кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Встановлено, що позивач у адміністрації КМБД «Берізка» просила надати їй можливість скористатись правовою допомогою адвокатів, з якими у неї на той час вже були укладені договори про надання правничої допомоги та просила ознайомлювати її з наказом за участю будь-кого з її представників - адвоката Змаженка Л.Я., або адвоката Сороновича А.А., а також просила надати час для написання пояснення щодо порушення. Однак, їй було відмовлено скористатись правовою допомогою, так як і відмовлено у фотофіксації цього наказу, у зв`язку із чим вона не могла поставити свій підпис про ознайомлення. Факт порушення права позивача на правову допомогу відповідачем, підтверджується аудіозаписом телефонної розмови здійсненим та наданим до суду представником позивача,- адвокатом Змаженком Л.Я.

У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в справі № 369/10834/16-ц зазначено, що саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина особи як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини, а так само за відсутності будь-якої зі складових елементів дисциплінарного проступку, працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. У трудовому законодавстві визначено певну процедуру притягнення фізичної особи до дисциплінарної відповідальності як одного з видів юридичної відповідальності, дотримання якої є передумовою правомірності застосованих до працівника заходів. У статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Обов`язкове отримання пояснень від особи, яка підозрюється або яку звинувачено у порушенні трудової дисципліни, є однією з важливих форм гарантій, наданих працівникові для захисту своїх законних прав та інтересів, з метою недопущення безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, доведених відповідними доказами, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами. Таким чином суд вправі здійснювати контроль за дотриманням режиму законності під час накладення роботодавцем дисциплінарного стягнення на працівника.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним умисно або з необережності. У справі, що переглядається, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як це зазначено в наказі, стали доповідна та пояснювальна записки. Оголошення працівнику догани є формою притягнення до юридичної відповідальності, а тому такі дії роботодавця мають бути обґрунтованими, вмотивованими та об`єктивно зрозумілими, матеріали дисциплінарного провадження повинні містити вичерпні та беззаперечні докази вини працівника у здійсненому проступку, а також наявності інших обов`язкових елементів притягнення особи до такого виду юридичної відповідальності. Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано вважали, що оголошення позивачу догани без наведення посилання на порушення конкретних положень (пунктів) посадової інструкції, без встановлення вини, а також без наведення суті невиконання посадових обов`язків суперечить вимогам статті 147 КЗпП України.

Колегія суддів зазначає, що представник відповідача, звертаючись з апеляційною скаргою, не спростував факт ствердження ОСОБА_1 , що її спілкування з журналістами 29.09.2021 співпало з часом її обідньої перерви, який вона використала на свій розсуд, поспілкувавшись з журналістами. Враховуючи, що зміна для чергування триває 24 години на добу, чітко встановленого часу для відпочинку, прийняття їжі, санітарно-гігієнічних потреб тощо, під час добового чергування не встановлено.

Відповідно до п.14 розділу ІV Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КМБД «Берізка» при установлені тривалості робочого дня працівника враховується його спеціальність і місце роботи, час обідньої перерви становить 30 хвилин.

Трудовим законодавством, а саме ст.66 КЗпП України передбачено, що працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Перерва для відпочинку і харчування повинна надаватись, як правило, через чотири години після початку роботи. Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку. Працівники використовують час перерви на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи.

Отже, обставини, на які вказувала позивач при зверненні з позовом, як підставу для його задоволення, а саме, що відповідачем було безпідставно та незаконно притягнуто її до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції вірно вважав обґрунтованими, що свідчить про недоведеність підстав для застосування до позивача роботодавцем дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а оспорюваний Наказ №160-к від 13.10.2021 «Про дисциплінарне стягнення» є таким, що підлягає визнанню незаконним та має бути скасованим.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року справі № 755/12434/17 вказав, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для задоволення позову через недоведеність винних дій позивача щодо порушення трудової дисципліни, які б могли бути підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани, оскільки надані позивачем докази не спростовано.

Доводів щодо незаконності судового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу апеляційна скарга не містить, а тому судове рішення в цій частині відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом перегляду не підлягає, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив, що доводи позовної заяви ОСОБА_1 є повністю обґрунтовані, відповідач їх не спростував належними та допустимими доказами, а тому рішення суду про задоволення позовних вимог відповідає, як нормам процесуального, так і нормам матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, які значною мірою зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається представник відповідача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , не допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, не залишив не розглянутими обставини, що мають значення для справи, тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги, які не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скаргах доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Київського міського будинку дитини «Берізка», яка подана представником Білицьким Андрієм Васильовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 липня 2023 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Рейнарт І.М.