Дата документу 19.07.2023
Справа № 334/2021/23
Провадження № 2/334/1241/23
19 липня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
за участю секретаря Півень М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини з батьком,
16.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини з батьком.
В позові зазначив, що від шлюбу з відповідачкою, який рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25.07.2016 розірвано, має спільного малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З червня 2019 року син проживає з батьком за місцем його фактичного кімната АДРЕСА_1 .
Відповідач життям сина не цікавилась і не цікавиться, не спілкується, участі в його вихованні не приймає.
У 2020 році позивачем отримано розпорядження райадміністрації щодо визначення місця проживання дитини зі мною.
Підставою звернення позивача до суду є те, що такий документ носить лише рекомендаційний характер, однак не породжує прямих юридичних наслідків для сторін і безпосередньо не впливає на їх права і обов`язки.
Зазначив, що він офіційно працевлаштований, будучи зареєстрований як фізична особа-підприємець, йому на праві власності належить окрема квартира, в якій для дитини створені належні житлові та побутові умови, стан мого здоров`я задовільний. Оскільки відповідач самоусунулась від виконання своїх обов`язків щодо дитини, проживання сина з нею суперечитиме інтересам дитини.
Просить визнати місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року було закрито підготовче провадження, оскільки виконані завдання підготовчого судового засідання та призначено справи до судового розгляду по суті 19.07. 2023 року.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовну заяву підтримав, просив задовольнити з підстав, які викладені у позові та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась поважну причину не явки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку
Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслали Висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 та просили розгляд справи проводити без їх участі, рішення прийняти з урахуванням інтересів дитини.
Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25.07.2016 розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення. (а.с.11а)
Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 12 серпня 2014 року повторно, актовий запис № 926. (а.с.10)
Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі №140 р . від 19.03.2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.17)
Позивач ОСОБА_1 працює фізичною особою-підприємцем, РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с.11-12)
Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 є здоровою людиною. (а.с. 18)
Відповідно до Довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_1 на диспансерному обліку не перебуває. (а.с.19)
Згідно Акту обстеження умов проживання від 22 травня 2023 року складеного головними спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) Запорізької міської ради обстежено умови проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , умови для проживання, виховання та розвитку дитини створені належним чином. (а.с.37)
У висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 17.01/01-27/434 від 29 травня 2023 року зазначено, що з 2019 року дитина фактично мешкає з батьком та перебуває на повному його утриманні. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 » від 19.03.2020 №140 р визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2020 року по теперішній час мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району з заявами щодо скасування розпорядження, встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином не зверталася. Комісією було встановлено, що проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетним при вирішенні цієї справи. (а.с. 35-36)
22.05.2023 спеціалістами відділу служби проведена бесіда з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримано пояснення з приводу позовної заяви про визначення місця проживання. Син підтримує позов батька у повному обсязі та бажає мешкати з ним. (а.с. 38)
Відповідно до довідки №08 від 01.03.2023 року виданої директором Територіального відділу освіти Дніпровського району Дошкільного навчального закладу №94 «Перлина» Запорізької міської ради, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у ДНЗ з 28.09.2016 року по 31.05.2020 року. З 01.09.2019 року по 31.05.2020 року за цей час, мати не зверталась, з вихователями не спілкувалась, з садочка не забирала, батьківські збори, свята та спільні заходи ДНЗ з батьками не відвідувала. За цей час батько постійно піклувався та відвідував всі спільні заходи ДНЗ з батьками ( батьківські збори, свята дні відчинених дверей тощо), звертався за порадами до вихователів, цікавився успіхам та розвитком дитини.
Відповідно до довідки № 01-24/26 від 13 лютого 2023 року виданої Запорізькою гімназією №30 Запорізької міської Ради, яка видана ОСОБА_1 , батьку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати дитини ОСОБА_2 контакту із навчальним закладом, де вчиться дитина, не підтримує, успішністю не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Батько ОСОБА_1 відвідує навчальний заклад, спілкується з класним керівником з питання навчання сина. (а.с.16)
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до вимог ч.1ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищезазначене та інтереси малолітнього ОСОБА_3 , приймаючи до уваги вік дитини та встановлені судом обставини, а саме, що на даний час син проживає разом із батьком, за місцем проживання дитини створені належні умови, батько виховує та утримує дитину, суд приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , з батьком ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 141, 157, 160, 161 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем його постійного проживання.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Баруліна Т. Є.