Справа №442/4368/23
Провадження №2/442/947/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року позивачі звернулися в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років помер ОСОБА_3 . На час смерті ОСОБА_3 проживав у житловому будинку за АДРЕСА_1 та був його співвласником із іншими особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ..

На день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у власності померлого ОСОБА_3 було:

- 37/200 ідеальних часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 (так як він та ОСОБА_5 мали 37/100 частин будинку згідно з договором про визначення розміру ідеальних часток у житловому будинку і виділ їх в натурі від 19.07.2005);

- 1/5 частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий номер :01:070:0020, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- 1/5 частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0583 га, кадастровий номер :01:070:0022, цільове призначення: для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту від 23.06.2001, посвідченого у цей день державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О., та зареєстрованого в реєстрі №2398, на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповів житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку, призначену для обслуговування цього житлового будинку передати у рівних частках внукам ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 успадкувала 37/400 ідеальних часток будинку за заповітом після смерті ОСОБА_3 та 37/160 ідеальних часток будинку за законом після смерті ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 успадкувала 37/800 ідеальних часток будинку за законом після смерті ОСОБА_3 , у той же час вказані особи ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) не успадкували частки у праві власності померлих ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на земельні ділянки по АДРЕСА_1 , а саме: площею 0,1000га, кадастровий номер :01:070:0020, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №517578 від 20.06.2007 та площею 0,0583 га, кадастровий номер :01:070:0022, цільове призначення: для ведення садівництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №506030 від 22.07.2008.

Саме вказані обставини є підставою звернення позивачами з цим позовом у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою про визнання за ними права власності на належні їм в порядку спадкування частини вказаних земельних ділянок після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , оскільки у інший спосіб ці особи не вправі захистити свої порушені та не визнані права з врахуванням наступного.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, від них поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, просять такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частинами першою та другою статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Частинами першою та другою статті 370 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За змістом частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Спадкуванням, відповідно до ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) відфізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншихосіб (спадкоємців).

До складу спадщини, згідно ст. 1218 ЦК України, входятьусі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1226 ЦК України частка у правіспільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна булла більшою або меншою частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Поряд з цим, статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що ОСОБА_2 успадкувала 37/400 ідеальних часток будинку за заповітом після смерті ОСОБА_3 та 37/160 ідеальних часток будинку за законом після смерті ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 успадкувала 37/800 ідеальних часток будинку за законом після смерті ОСОБА_3 , у той же час вказані особи ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) не успадкували частки у праві власності померлих ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на земельні ділянки по АДРЕСА_1 , а саме: площею 0,1000га, кадастровий номер :01:070:0020, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №517578 від 20.06.2007 та площею 0,0583 га, кадастровий номер :01:070:0022, цільове призначення: для ведення садівництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №506030 від 22.07.2008, у зв`язку з тим що земельні частки ( ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ) вказаних осіб належать їм на праві спільної сумісної власності, частки співвласників не визначені, а тому у видачі відповідних свідоцтв їм було відмовлено, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 (одну десяту) земельної ділянки площею 0,1000га, кадастровий номер :01:070:0020, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 (державний акт на право власності серії ЯГ №517578 від 20.06.2007) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнатиза ОСОБА_1 право власності на 1/20 (одну двадцяту) земельної ділянки площею 0,1000га, кадастровий номер :01:070:0020, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 (державний акт на право власності серії ЯГ №517578 від 20.06.2007) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 (одну четверту) земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:070:0020, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 (державний акт на право власності серії ЯГ №517578 від 20.06.2007) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 (одну десяту) земельної ділянки площею 0,0583 га, кадастровий номер :01:070:0022, цільове призначення: для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_1 (державний акт на право власності серії ЯД №506030 від 22.07.2008) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/10 (три десятих) земельної ділянки площею 0,0583 га, кадастровий номер :01:070:0022, цільове призначення: для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_1 (державний акт на право власності серії ЯД №506030 від 22.07.2008) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення - 17.07.2023 року.

Суддя О.В. Крамар