Справа № 460/4013/16-ц
Провадження №2/944/774/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Фостаковської Т.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворів, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

18 серпня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви покликаються на те, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою №б/н від 14 лютого 2008 року про отримання банківських послуг, згідно умов якої відповідач отримала кредит в розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала належним чином, внаслідок чого, станом на 31.07.2016 у неї виникла заборгованість у розмірі 31 043, 12 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1884,06 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 12654, 21 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2800, 00 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250, 00 грн., штрафу (процентна складова) 866, 91 грн. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки ОСОБА_1 порушила зобов`язання з повернення суми кредиту, просить позов задовольнити, стягнути на користь позивача вказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378, 00 грн.

Дана справа перебувала в провадженні судді Гоцка В.І.

Заочним рішенням судді Гоцка В.І.Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2017 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 18455 гривень 18 копійок заборгованості по кредиту, з яких: 1884 гривні 06 копійок нараховує заборгованість за кредитом, 12654 гривні 21 копійку нараховує заборгованість по процентах за користування кредитом, 2800 гривень нараховує заборгованість за пенею та комісією, 250 гривень нараховує штраф (фіксована частина), 866 гривень 91 копійку нараховує штраф (процентна складова), та судовий збір в розмірі 1378 гривень.

24.02.2023 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 13.03.2023 заяву адвоката Зозулі А.В. подану в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2016 задоволено. Заочне рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2016 по цивільній справі №460/4013/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

30.03.2023 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зозуля А.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем не надано документів, які підтверджують виникнення кредитних відносин між сторонами. Анкета-заява не підтверджує видачу картки, відкриття рахунку та нарахування на неї грошових коштів. Також Згідно вказаної анкети-заяви сторонами не було узгоджено суму наданого кредитного ліміту, відсутня згода на встановлення та зміну кредитного ліміту, розмір процентів за користування кредитом. Надані позивачем Витяг з тарифів та Умов не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки відсутні відомості про ознайомлення з ними, та докази, які підтверджують, що саме ці Умови були актуальними на момент підписання договору. Позивачем не надано доказів одержання кредиту, відсутні документи, які підтверджують зарахування кредитного ліміту та користування саме цими коштами. Крім того, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 14 лютого 2008 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту. Відповідач користувалась наданим кредитом і отримала кредитні кошти на загальну суму 4000,00 грн. Також відповідачем в рахунок погашення кредиту вносились грошові кошти та на час звернення позивача до суду борг за тілом кредиту становить - 1884,06 грн, а тому саме така сума заборгованості підлягає до стягнення з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача.

В судове засідання відповідач не з`явилась, її представник - адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву про розгляду справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту визнає, в решті позовних вимог заперечує.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.07.2023, є дата складення повного судового рішення - 14.07.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст.76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.02.2008 ОСОБА_1 отримала у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Цей договір укладений сторонами шляхом підписання відповідачем і представником позивача бланку анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ АТ «ПриватБанк», за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 засвідчив, що він ознайомлений та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, зобов`язується виконувати ці Умови та Правила і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як встановлено при розгляді справи, позивач відкрив відповідачу кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку та встановлено кредитний ліміт.

Позивач вважає, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.07.2016 становить 18455,18 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1884, 06 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 12654, 21 грн, заборгованості за пенею у розмірі 2800,00 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 250, 00 грн., штрафу (процентна складова) 866, 91 грн.

Судом встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 14.02.2008 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

На документах, на які посилається позивач, зокрема Тарифи, Витяг з Умов, які визначають такі істотні умови договору як розмір відсотків, термін дії договору, а також строки платежів по кредиту (тіла кредиту та відсотків), підписи сторін відсутні.

Позивач також не зазначив інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов Договору від 14.02.2008, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач був ознайомлений.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1884, 06 грн, що становить суму тіла кредиту, підлягають до задоволення.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитом, пені та штрафу, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Договором від 14.02.2008, посилався на Заяву позичальника про приєднання до Умов, Витягу з Тарифів Банку, Витягу з Умов, які розміщені на його сайті.

Судом встановлено, що в анкеті-заяві, підписаній сторонами 14.02.2008, відсоткова ставка, розмір пені та штрафних санкцій, за договором не зазначені.

Окрім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами кредитування та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк, які додані до позовної заяви, відповідач ОСОБА_1 ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може вважатись належним доказом, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14.02.2008) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18.08.2016), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивач дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вказаний висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 12654,21 грн, заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2800,00 грн, заборгованості за фіксованою частиною штрафу у розмірі 250, 00 грн та процентної складової штрафу у розмірі 866,91 грн, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.02.2008 в сумі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривень 06 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 140 (сто сорок) гривень 67 копійок судових витрат, пов`язаних з сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення проголошено 14.07.2023.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.М. Матвіїв