справа № 490/6075/22
провадження №2/489/920/23
19 липня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації
У грудні 2022 року позивач звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва із позовною заявою в якій просив:
- визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та репутації поширену відповідачем у месенджері Viber в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мешканців житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 наступного змісту: «А це хто з`явився, той що завжди ображений та голий?»; «Бугай дзіра»; «Да и тебе, дятел московський, хрен попутний навстречу»; «Спердоляй. Курва москальська»; «Ця істота вже набридла. Хто він такий постійно гидоту кидає? Він живе в нашому будинку?»; «Урод»;
- зобов`язати відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію у меседжері Viber в групі «Дом МИРА и ДОБРА», після набрання судовим рішенням законної сили, наступного тексту спростування: «10.11.2022 в групі групі «Дом МИРА и ДОБРА» мною, ОСОБА_2 були написані недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , в наступних повідомленнях: «А це хто з`явився, той що завжди ображений та голий?»; «Бугай дзіра»; «Да и тебе, дятел московський, хрен попутний навстречу»; «Спердоляй. Курва москальська»; «Ця істота вже набридла. Хто він такий постійно гидоту кидає? Він живе в нашому будинку?»; «Урод»;
- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 150000,00 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору.
Як на підставу позовних вимог позивач вказав, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Він, як і відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований у месенджері Viber в групі «Дом МИРА и ДОБРА», в якій на час виникнення спірних правовідносин були зареєстровані 213 мешканців будинку.
10.11.2022 відповідач у вказаній групі «Дом МИРА и ДОБРА» без будь-якої підстави припустився стосовно нього до образливих висловів, які прочитали всі зареєстровані в групі мешканці будинку, оскільки останні два місяці в групі обговорювалося питання пробиття свердловини біля будинку для забезпечення мешканців якісною питною водою.
У чаті відповідач підписаний як « ОСОБА_3 ».
ІНФОРМАЦІЯ_2 в 21 год. 07 хв. відповідач написав «Машина не едет. Топливо есть? В салоне сказали. Что будет ездить вечно».
Діалог який виник в часті раніше вказаного повідомлення відповідача, не стосувався а ні машини, а ні палива, тому подумав, що це жарт та на вказане повідомлення відповідача відповів теж жартом: «Как не едет? А такое ощущение, что взлетает». Після чого відповідач в чаті в його адресу написав низку образливих повідомлень, які підтвердив скрін-шотом з чату месенджера Viber.
У своїх повідомленнях без будь-яких причин відповідач припустився до брудних образ стосовно нього, що в свою чергу принизило його честь та гідність, спотворило репутацію в очах інших співмешканців будинку. Відповідач посягнув на його права і свободи, честь і гідність, поширив недостовірну (негативну) інформацію, чим порушив статтю 68 Конституції України та статі 297, 299 ЦК України.
В 21 год. 51 хв., відповідач в особистому повідомленні написав йому «Встретимся». Тобто, крім поширених в загальному чаті образ, захотів виясняти якісь відносини. Після чого, він не міг довго заснути, був вражений та не міг зібратися з думками. Повідомлення відповідача «Встретимся» розцінив як погрозу, оскільки його не знає і ніколи з ним не зустрічався.
Майже в три години ночі, вирішив написати відповідачу відповідь, в якій без погроз і образ запропонував принести публічні вибачення в групі «Дом МИРА и ДОБРА», де той припустився брудних образ стосовно нього і видалити брудні повідомлення.
Через день 12.11.2022, після 11 години відповідач зайшов у Viber, прочитав його повідомлення і видалив всі повідомлення в яких його образив. При цьому, жодних вибачень не приніс і не спростував поширену відносно нього недостовірну (негативну) інформацію.
Посилаючись на порушення відповідачем його прав, позивач звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.
Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 02.01.2023 справу направлено за територіальною підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив та правом на надання відзиву не скористався. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 08.04.2014, за якою і проживає.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про реєстрацію особи» зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про реєстрацію особи» підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Також встановлено, що сторони спору, використовуючи особисті мобільні телефони, є учасниками чату «Дом МИРА и ДОБРА» в месенджері Viber. В якому 10.11.2022 в період часу з 21 год. 14 хв. по 21 год. 00 хв. відповідачем, який в чаті підписаний як « ОСОБА_3 » було розміщено повідомлення відносно позивача наступного змісту:
- «А це хто з`явився, той що завжди ображений та голий?»;
- «Да и тебе, дятел московський, хрен попутний навстречу»;
- «Спердоляй. Курва москальська»;
- «Ця істота вже набридла. Хто він такий постійно гидоту кидає? Він живе в нашому будинку?»;
В подальшому, мала місце переписка між сторонами в особистих повідомленнях, в яких відповідач в 21 год. 51 хв. направив позивачу повідомлення «Встретимся», а позивач в свою чергу запропонував відповідачу принести публічні вибачення у спосіб в який вони були поширені та видалити образливі повідомлення.
Наведене позивач підтвердив скрін-шотом переписки в месенджері Viber, в якому на момент переписки сторін були зареєстровані 213 учасників.
Так як факт здійснення відповідачем зазначеної публікації не спростований, копія роздруківки скрін-шоту з соціальній мережі Viber групи «Дом МИРА и ДОБРА» не викликає сумніву в суду та є належним і допустимим доказом.
Із позову та пояснень позивача встановлено, що через день - 12.11.2022 відповідач видалив всі образливі відносно позивача повідомлення, але вибачення не попросив, що стало зверненням позивача до суду за захистом порушеного права.
Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність (статті 3, 28, 68).
Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Разом із цим, статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.
Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Зазначені конституційні положення, дають підстави для висновку, що під час вирішення справ про захист гідності, честі та ділової репутації має бути забезпечений баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу з іншого боку.
Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
За положеннями статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на звернення до суду з позовом про захист своєї гідності, честі та ділової репутації.
При розгляді справ зазначеної категорії юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується позивача; в) поширення саме недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Частиною другою статті 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.
Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.07.1986 в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).
Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.
Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», що згідно з частиною третьою статті 277 України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої, статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми закону, суд вважає, що розповсюджена відповідачем інформація щодо позивача а саме: «А це хто з`явився, той що завжди ображений та голий?»; «Бугай дзіра»; «Да и тебе, дятел московський, хрен попутний навстречу»; «Спердоляй. Курва москальська»; «Ця істота вже набридла. Хто він такий постійно гидоту кидає? Він живе в нашому будинку?»; «Урод» є такою, що ображає честь та гідність позивача, оскільки не може бути віднесена до оціночних суджень та її достовірність відповідачем не підтверджена належними і допустимими доказами, тому така інформація підлягає спростуванню.
Відповідно до частини сьомої статті 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Враховуючи спосіб розповсюдження інформації, суд дійшов висновку про необхідність її спростування шляхом публікації відповідачем в груповому чаті месенджера Viber групи «Дом МИРА и ДОБРА» резолютивної частини цього судового рішення.
Відповідно до частини першої, пункту 4 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За положеннями частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Так як позивачем доведено поширення відносно нього відповідачем недостовірної інформації, що ображає його честь і гідність, що вказує на протиправну поведінку відповідача, яка призвела до душевних страждань позивача і заподіяння йому моральної шкоди, суд приходь до висновку про обґрунтованість позову в частині відшкодування моральної шкоди.
Проте, суд не в повній мірі погоджується з визначеним позивачем розміром заподіяної моральної шкоди. У зв`язку із цим, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, а також вимог розумності і справедливості, достатнім розміром грошового відшкодування моральної шкоди буде 3000,00 грн.
Так як позов задоволено частково, понесені позивачем витрати на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеному позову, що складає 1042,02 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити частково.
Визнати недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яка поширена ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в груповому часті меседжера Viber в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мешканців житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_1 наступного змісту: «А це хто з`явився, той що завжди ображений та голий?»; «Бугай дзіра»; «Да и тебе, дятел московський, хрен попутний навстречу»; «Спердоляй. Курва москальська»; «Ця істота вже набридла. Хто він такий постійно гидоту кидає? Він живе в нашому будинку?»; «Урод».
Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 шляхом публікації в груповому чаті месенджера Viber в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мешканців житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , резолютивної частини цього судового рішення після набрання ним законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) та судовий збір в сумі 1042,02 грн. (одна тисяча сорок дві гривні 02 коп.)
У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення складено 20.07.2023.
Суддя І.В.Коваленко