Справа № 635/30/23
Провадження № 2/635/119/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Панас О.С.,

представника позивача Коновала А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Південної міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Південної міської ради, в якій просив: розірвати шлюб між позивачем - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 26.09.2009 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 594; визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони уклали шлюб, який зареєстрований 26.09.2009 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції, актовий запис №594. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає разом з відповідачкою; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає разом з позивачем.

Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що в них різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Спільне господарство не ведеться. Та за умов вищенаведених обставин з боку позивача ставилось питання, окрім розірвання шлюбу ще і офіційно визначення місця проживання дітей, у зв`язку з чим виникали спори.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.02.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але за об`єктивних обставин, котрі мотивовані тим, що він є військовослужбовцем та знаходиться в бойовому розпорядженні, що підтверджується довідкою за №12/255 від 20.04.2023.

Представник позивача - адвокат Коновал А.М., присутній в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, зокрема зазначивши, що протягом розгляду справи подружжя в певній мірі узгодили між собою питання щодо предмету спору.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, просила врахувати вже визначену спільну позицію з позивачем та домовленість за наявністю існуючих доказів.

Представник третьої особи на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 16.02.2023 направив оригінал рішення виконавчого комітету Південної міської ради від 11.04.2023 за №50 та висновок органу опіки та піклування, просив розглянути справу без участі представника служби у справах дітей Південної міської ради за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26.09.2009 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції, актовий запис № 594 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Південноміською радою Харківського району Харківської області 01.03.2010), яка мешкає разом з відповідачкою; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Південноміською радою Харківського району Харківської області 03.01.2013), яка мешкає разом з позивачем.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач, скориставшись даним правом, звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Положеннями частини другої статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує формально. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, про що зазначено у відповідній заяві, наявній в матеріалах справи.

На підставі зазначеного, а також беручи до уваги пояснення представника позивача, що співпадає з обставинами викладеними у позовній заяві та, враховуючи позицію відповідача, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позов в цій частині у повному обсязі.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторони не ставили дане питання щодо зміну прізвища відповідача після розірвання шлюбу та за умов поданої заяви відповідача, суд вважає за можливе відповідачу залишити прізвище ОСОБА_5 .

Стосовно позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей, суд зазначає про таке.

Позивач в позовній заяві та його представник в судовому засіданні, просять вирішити питання щодо визначення місця проживання дітей, оскільки старша донька бажає проживати саме з матір`ю, а молодша проживає разом із батьком, що в свою чергу відповідає інтересам дітей, тому саме позивач був змушений звернутися до суду і з цього приводу.

Відповідно до ст.ст. 200, 206 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав.

Як вже зазначалось вище, сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26.09.2009 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції, актовий запис № 594 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Південноміською радою Харківського району Харківської області 01.03.2010), яка мешкає разом з відповідачкою; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Південноміською радою Харківського району Харківської області 03.01.2013), яка мешкає разом з позивачем.

За змістом положень ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2).

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами 2, 3 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів ч. 1 ст. 161 СК України) можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Південної міської ради від 11.04.2023 за №50 затверджено висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ОСОБА_3 ), разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОСОБА_1 ), та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ОСОБА_4 ), разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ОСОБА_2 ); затверджено висновок органу опіки та піклування.

На виконання вищевказаного рішення Службою у справах дітей Південної міської ради надано висновок, в якому зазначено, що за результатом розгляду матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час перебувають у шлюбі та мають від шлюбу двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 26.09.2009. Зі слів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюбне життя не склалось, шлюб існує лише формально, шлюбні відносини між ними тривалий час припинені. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї від 04.04.2023, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок двоповерховий, складається з 4-х житлових кімнат, холу, ігрової кімнати, коридора, двох санвузлів та кухні. Будинок газифіковано, наявне альтернативне опалення - твердопаливний котел. Централізоване електро- та водопостачання. Подвір`я біля будинку чисте та охайне. Умови проживання добрі, кімнати будинку облаштовані меблями, присутня оргтехніка, в будинку охайно та чисто. Малолітня ОСОБА_6 забезпечена спальним ліжечком, одягом, взуттям, іграшками та засобами гігієни. Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї від 04.04.2023 проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 . Будинок двоповерховий, складається з 3-х житлових кімнат, холу, ігрової кімнати, коридора, двох санвузлів та кухні. Будинок газифіковано. Централізоване електро- та водопостачання. Подвір`я біля будинку чисте та охайне. Умови проживання добрі, кімнати будинку облаштовані меблями, присутня оргтехніка, в будинку охайно та чисто, зроблений ремонт. Малолітня ОСОБА_7 забезпечена спальним ліжком, одягом, взуттям, іграшками та засобами гігієни, створені умови для розвитку дитини. Відповідно до інформації КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задекларовані у лікаря ЗПСМ амбулаторії ЗПСМ м. Південне, на диспансерному обліку не перебувають, при необхідності проходять профілактичні медичні огляди, щепленні згідно календаря щеплень. Самостійний дохід батька зі слів складає близько 60 тис. грн. , матері, зі слів - 30 тис. грн. Службою у справах дітей Південної міської ради було проведено опитування ОСОБА_4 , в результаті якого дівчина висловила більшу прихильність до матері, та ОСОБА_3 , яка висловила більшу прихильність до батька. Батько та мати підтримують дружні стосунки і погоджуються на забезпечення зустрічей та спілкування рідних сестер між собою та з батьками. Відповідно до ст.160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за загальною згодою батьків і дитини. Враховуючи той факт, що малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час опитування виповнилось 10 років і 13 років відповідно, їх думка про визначення місце проживання була врахована при розгляді питання. Під час бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо врегулювання питання визначення місця проживання дітей в досудовому порядку встановлено, що подружжя не обговорювало питання визначення місця проживання дітей. Пропозицію укласти договір про виховання дітей у відповідності до пункту 4 статті 157 Сімейного кодексу України подружжя не розглядало. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дослідивши подані матеріали, врахувавши матеріальне становище батьків, вік дітей, стан здоров`я малолітніх, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, можливості створення належних умов для виховання дітей, дохід кожного з батьків, характеристики, витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини Південної міської ради від 06.04.2023 за № 6, діючи в найкращих інтересах дітей, заслухавши думку членів виконавчого комітету, орган опіки та піклування Південної міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки №12/255 від 20.04.2023, ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ НОМЕР_4 Державної прикордонної служби України з 25.11.2016 по теперішній час на посаді майстра-сержанта.

Крім того, для забезпечення належного догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , між ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_8 (виконавець) 25.08.2022 укладено договір про надання послуг по догляду за дитиною замовника, предметом якого є, зокрема надання послуг з годування дитини, готування їжі для дитини, прогулянок з дитиною, переодягнення дитини, укладання дитини спати, ігри, надання в разі необхідності першої медичної допомоги, негайний виклик швидкої допомоги в необхідних випадках, консультації по телефону з лікарем тощо.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Враховуючи, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, але попередньо суд повинен впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

З урахуванням викладеного вище, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що найкращим інтересам дітей буде відповідати місце проживання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 160, 161, 180-184 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 82, 141, 142, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Південної міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 26 вересня 2009 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 594- розірвати.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 ;

представник позивача: адвокат Коновал Артем Миколайович, АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_4 , фактичне місце мешкання (реєстрації): АДРЕСА_1 ;

третя особа: Служба у справах дітей Південної міської ради, адреса: 62461, Харківська область, Харківський район, м.Південне, вул.Гагаріна, 82.

Повний текст рішення складено та підписано 05.07.2023.

Суддя Т.П.Даниленко