Справа №278/2904/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично спожиту електричну енергію, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості в сумі 27382,72 грн та витрати зі сплати судового збору.

При вирішенні питання про можливість видати судовий наказ, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Як вбачається із матеріалів справи, в заяві представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» не вказано період заборгованості, а лише зазначено, що станом на 15.06.2022 року заборгованість за адресою АДРЕСА_1 , становить 27382,72 грн.

Крім того, слід зауважити про наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

З доданих до зави про видачу наказу документів вбачається, що заявлені стягувачем вимоги виходять за межі позовної давності, оскільки період, за який стягувач просить стягнути суму заборгованості за спожитий природний газ, становить з 01.01.2019 року по червень 2023 року, а до суду із заявою про видачу судового наказу стягувач звернувся лише 19.06.2023 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, яка визначає підстави для відмови у видачі судового наказу, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що слід відмовити в заяві про видачу судового наказу, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

В той же час, необхідним є роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за фактично спожиту електричну енергію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,163,165,260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично спожиту електричну енергію.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Дубовік