Справа № 490/6693/23
н/п 2-н/490/1513/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши заяву ТОВ "Миколаївгаз Збут" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Миколаївгаз Збут" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 15159,52 грн., з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За приписами п.5 ч.1 ст 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що відповідає вимогам ст. 261 ЦК України.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячиіз характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити, в т.ч., якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

У заяві про видачу судового наказу, поданої 14.07.2023 року, заявником заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 11415,89 грн., що утворилась за період з 01.07.2019 року по 30.04.2022 року.

При цьому, до заяви додано розрахунок фінансового стану ОСОБА_1 , з якого вбачається, що борг у розмірі 11415,89 грн. утворився за період з 02.2018 року по 10.2022 року.

Отже, як вбачається, заборгованість стягується за період, починаючи з лютого 2018 року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

З огляду на викладене, враховуючи, що, заявлено вимогу з перевищенням строку позовної давності, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої заподання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 3 - 5, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Відмовити ТОВ "Миколаївгаз Збут" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя Н.П. Черенкова