Дата документу 18.07.2023
Справа № 501/2304/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . На час придбання квартири за вищевказаною адресою значились зареєстровані її власники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які запевнили позивача, що вони знімуться з зареєстрованого місця проживання за даною адресою у добровільному порядку до 20 травня 2023 року. Однак відповідачі у добровільному порядку, як обіцяли, з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не знялись. При зверненні позивача із заявою, як власника житла про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) даних осіб, Відділ реєстрації обліку осіб УЗД ЦНАП у місті Чорноморську ВК Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, заяву від 24 травня 2023 року повернув позивачу без виконання. Реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою створює позивачу ряд незручностей і перешкоджає розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд, а тому вона була змушена з даним позовом звертатись до суду.

Позивач надала заяву в якій підтримала в повному обсязі позовні вимоги, розгляд справи просить провести без її участі (а.с.31).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, також надали заяви в яких просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с.32, 35).

Суд, дослідивши та перевіривши докази, приймаючи до уваги заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.04.2023, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.04.2023 (а.с.5-8, 9).

Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №15-2971 від 24.05.2023 (а.с.10), за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Акту про підтвердження не проживання в житловому приміщені від 26.05.2023 (а.с.11), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2022 року.

Позивач зверталась із заявами від 24.05.2023 як власник житла про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів, однак Відділ реєстрації обліку осіб УЗД ЦНАП у місті Чорноморську ВК Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області повернув ці заяви без виконання (а.с.12-17).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такою особою жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи, що відповідачі за адресою своєї реєстрації не проживають понад встановленого законом строку, договору найму цього житла з позивачем вони не укладали, а їх реєстрація обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю, чим порушується право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя