Справа № 152/294/23
Провадження № 22-ц/801/1350/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокуСправа № 152/294/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Ковальчука О. В., Якименко М. М.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року, ухвалене у складі судді Роздорожної А. Г. в м. Шаргород, дата складання повного рішення відповідає даті його прийняття,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 травня 2021 року між ТОВ « Кредитна установа Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладенокредитний договір №/688872. від 28 травня 2021 року щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач просив стягнути з відповідача 40 000 грнзаборгованості. Відповідно до договору факторингу №16022022 від 16 лютого 2022 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення торгів» уклало договір факторингу із ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», за яким до позивача перейшло право вимоги, в тому числі і за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , розмір заборгованості за кредитним договором становить 40 000 грн, з яких 10 000 грн тіло кредиту та 30 000 грн . проценти за користування грошовими коштами, які позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують отримання саме відповідачем суми грошових коштів у користування від первісного кредитора та зарахування цієї суми на рахунок відповідача, з наданої позивачем довідки неможливо ідентифікувати отримувача коштів. Відтак суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 29 травня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд дав невірну фактичним обставинам справи: відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону.ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не володіє оригіналами документів , так як не є первісним кредитором. Звертає увагу , що ідентифікація позичальника відбувається банком емітентом. НА підтвердження вимог ними було надано до суду завірений належним чином Витяг з реєстру боржників від 16.02.2022 до Договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022 року, якому суд не дав належної оцінки.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача у встановлений судом строк не надійшов, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні обставини:

-28 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 уклали індивідуальну частину договору про те, що Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26 червня 2021 року, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована, що встановлено з індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/677772 від 28.05.2021 (а.с.4-5);

-Згідно із інформації про споживчий кредит, складеною ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», відповідач був ознайомлений з інформацією про умови кредитування та про орієнтовну вартість кредиту 28 травня 2021 року (а.с.6);

-16 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення торгів» (Фактор) та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (Клієнт), укладено договір факторингу №16022022 (а.с.7-9);

-ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення торгів» реєстр боржників, про що складено акт прийому передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №16022022 від 16 лютого 2021 року (а.с.10);

-відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16022022 від 16 лютого 2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №/688872 становить 40 000 грн (а.с.11);

-згідно з розрахунком заборгованості станом на 31 січня 2023 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 40 000 грн, з них: 10 000 грн заборгованість за основною сумою кредиту та 30 000 заборгованість за відсотками(а. с. 12)

Між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку Інформаційній довідці, наданій позивачем (а.с.50), зазначив, що з цієї довідки вбачається, що 28 травня 2021 року на банківську картку "А-Банк" з певним номером було зараховано 10 000 грн через платіжний сервіс Platon (а.с.50), відтак суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано документа, який підтверджує отримання саме відповідачем суми грошових коштів у користування від первісного кредитора, доказів про зарахування цієї суми на рахунок відповідача. Тому суд першої інстанції виснував, що матеріали справи не містять доказів виникнення та існування між первісним кредитором та відповідачем кредитних відносин.

З такою позицією суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке:

Як вбачається з Договору про надання фінансового кредиту, він підписаний електронним підписом Позичальника ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП.

В матеріалах справи міститься індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № /688872 від 28.05.2021 року в Розділі 7 «Реквізити та підписи сторін», якого міститься ідентифікуючі дані ОСОБА_1 , в тому числі зазначено разом рахунок позичальника № НОМЕР_1 (а. с. 5), що є ідентичним номеру картки № НОМЕР_1 , на яку здійснено зарахування коштів у сумі 10 000, 00 грн, зазначеної в інформаційній довідці (а. с. 50). Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначення персональних даних відповідача, номеру банківської картки, як в Договір, так і в Інформаційній довідці про перерахування коштів за допомогою платіжної системи Platon, дає підстави для беззаперечного висновку про те, що докази про отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_1 від первісного кредитора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», які містяться в матеріалах справи, є належними та допустимими та підтверджують виникнення кредитних відносин, а висновки суду першої інстанції про відсутність доказів кредитних відносин між первісним кредитором та відповідачем у справі є невірними та не базуються на фактичних обставинах справи.

Перевіряючи підставність суми, яка заявлена до стягнення позивачем, апеляційний суд виснує, що вона невірно розрахована та не підлягає стягненню у заявленому розмірі.

Як вбачається з пункту 1. 1. Договору про надання фінансового кредиту№ від 28 травня 2021 року, кредит надається строком на 30 днів тобто до 26.06.2021 року. Згідно п. 1.3 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5 % (процентів ) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу . Тип процентної ставки фіксована.

В Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору, зазначено, що заборгованість по зазначеному кредиту становить 17 500,00 грн, з яких: сума кредиту 10 000 грн.; сума нарахованих процентів за користування кредитом 7 500 грн (а. с. 5).

Отже, термін дії Договору про надання фінансового кредиту закінчився 26.06.2021 року, проте, як вбачається з Додатку до Договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022 року (а.с.11), розрахунку заборгованості (а.с. 12), кредитор продовжував нараховувати проценти в розмірі, обумовленому Договором, після закінчення його дії та визначив їх розмір станом на 31 січня 2023 року в розмірі 30 000 грн, тобто провів нарахування не за період дії кредитного договору (30 днів), а й по закінченню його дії, нарахувавши проценти за 120 днів.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 вказала, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не зважаючи на заперечення відповідача проти позову, ним не надано доказів виконання умов Договору як перед первісним кредитором, так і перед нинішнім кредитором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 500,00 грн, що складається із: 10 000 грн заборгованості за основним боргом; 7 500, 00 грн заборгованості за процентами, а тому, апеляційний суд виснує, що позов підлягає до часткового задоволення: з відповідача на користь позивача слід стягнути вказану суму заборгованості.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року підлягає скасуванню як таке, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи та через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, з невірним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при зверненні до суду сплатила 2 684,00 грн судового збору (а. с. 1) та 4 026,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги (а. с. 96), тобто всього поніс судові витрати в розмірі 6 710,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 судові витрати в судах першої та апеляційної інстанцій не поніс.

Оскільки позов підлягає до частково задоволення (43,75 % від заявленої суми), то, з урахуванням принципу пропорційності (п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України), з відповідача на користь позивача слід стягнути 43,75 % понесених ним судових витрат, що становить 2 935,63 грн.: 6 710 грн (розмір понесених судових витрат) х 43,75 % = 2 935 грн 63 к.).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року скасувати та постановити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №3 444607531/677772 від 28.05.2021 у розмірі 17 500,00 (сімнадцять тисяч п`ятсот) грн, з яких: 10 000,00 (десять тисяч) грн - заборгованість за основним боргом; 7 500, 00 (сім тисяч п`ятсот) грн - заборгованість за процентами.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 935 (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн 63 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення торгів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, р/р НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт № НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований мешканець АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. В. Ковальчук

М. М. Якименко