Справа № 489/947/23
Номер провадження 2/489/931/23
11 липня 2023 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (далі - позивач), як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 (далі - відповідач) в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
Представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.02.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області розглянуто заяву гр. ОСОБА_3 щодо необхідності вирішення питання соціально-правового захисту його малолітньої онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилася без батьківського піклування і проживає в його сім`ї. Малолітня ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_4 проживали в аварійному будинку. За результатами виїзду сім`ю взято під соціальний супровід Братського центру соціальних служб Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області для проведення роботи по подоланню складних життєвих обставин, але ОСОБА_4 зникла у невідомому напрямку. 03.09.2021 малолітню ОСОБА_2 влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради Миколаївської області та поставлено на облік служби у справах дітей Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати дитини. Малолітня ОСОБА_2 з 16.03.2022 по 31.10.2022 перебувала у дитячому спортивному таборі «Твій табір» в с. Ржавенці Чернівецької області. Батько дитини ОСОБА_1 жодного разу не приїздив до дитини, не цікавився її здоров`ям, не брав участі у вихованні. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, має третю групу інвалідності безстроково.
Представник позивача зазначає, що відповідач виїхав за межі м. Миколаєва та перебуває на території Німеччини як біженець і не має можливості опікуватись дитиною. За результатами бесіди ОСОБА_1 не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. У зв`язку з закінченням терміну перебування ОСОБА_2 в Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради Миколаївської області дитину влаштовано в сім`ю дідуся ОСОБА_3 , який є пенсіонером за віком, отримує невелику за розміром пенсію, тому забезпечувати онуку матеріально в повному обсязі не має можливості. На даний час службою у справах дітей Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області не вирішено питання призначення опіки над ОСОБА_2 , оскільки останній не встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування. Тому, представник позивача просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, представник позивача просить стягнути аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі частки його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача подав заяву, якою просив розглядати справу без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив до суду не подано.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №270634 від 10.07.2017 вбачається, що у ОСОБА_1 третя група інвалідності, яка встановлена безстрокового (загальне захворювання).
Відповідно до копії наказу начальника служби у справах дітей Братської селищної ради І. Афанасьєвої від 06.09.2021 №45-о ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , поставлено на облік служби у справах дітей Братської селищної ради Вознесенського (Братського) району Миколаївської області у зв`язку зі складними життєвими обставинами.
З копії повідомлення №01-23/890 від 06.09.2021 «Про зарахування ОСОБА_2 » в.о. директора Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради Миколаївської області О. Шамрай вбачається, що 03.09.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зарахована до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради до групи тривалого (стаціонарного) перебування, причина влаштування - неналежне виконання батьками їх обов`язків, дитина опинилася в складних життєвих обставинах.
Згідно з копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 14.06.2022 у справі №471/126/22 встановлено факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється рідною донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до копії повідомлення №01-23/147 від 16.03.2022 «Про надання інформації» директора Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Я. Мельник, 15.03.2022 з метою забезпечення безпеки та життя, здійснено виїзд ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дитячого спортивного табору «Твій табір» в с. Ржавенці Чернівецької області.

З копії повідомлення №01-23/351 від 28.10.2022 «Про надання інформації» в.о. директора Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради Миколаївської області О. Шамрай вбачається, що 31.10.2022 Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради Миколаївської області здійснює перевезення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з дитячого спортивного табору «Твій табір» в с. Ржавенці Чернівецької області до постійного місця розташування Центру.

ОСОБА_1 подав заяву начальнику служби у справах дітей Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області І. Афанасьєвій від 06.02.2023 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В даній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває в Німеччині як біженець і не має можливості опікуватись донькою, він є інвалідом 3 групи безстроково і стан його здоров`я не дає можливості доглядати за дочкою.

Згідно з копією довідки Братського центру соціальних служб Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області №35 від 15.02.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебуває в складних життєвих обставинах та має на утриманні одну малолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після рішення комісії з питань захисту прав дитини Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області сім`ю взято під соціальний супровід з 14.02.2023.

З копії довідки про доходи №8150 8414 0811 7103, яка видана пенсіонеру ОСОБА_3 в тому, що він перебуває на обліку в Вознесенському об`єднаному управлінні ПФУ в Миколаївській області і отримує пенсію за віком, вбачається, що сума пенсії за період з 01.01.2022 по 31.01.2023 складає 43494,37 грн.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав», затвердженого рішенням виконавчого комітету Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 14.02.2023 №27 малолітня ОСОБА_2 з 16.03.2022 по 31.10.2022 перебувала у дитячому спортивному таборі «Твій табір» в с. Ржавенці Чернівецької області. Батько дитини ОСОБА_1 жодного разу не приїздив до дитини, не цікавився її здоров`ям, не брав участі у вихованні. ОСОБА_1 має третю групу інвалідності безстроково, виїхав за межі м. Миколаєва та перебуває на території Німеччини як біженець і не має можливості опікуватись дитиною. Малолітню ОСОБА_2 влаштовано в сім`ю дідуся ОСОБА_3 , який не може оформити опіку та державну соціальну допомогу на онуку, яка залишилася без батьківського піклування. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 21/3378/15-ц від 25.04.2018 зазначено, що системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 203/3505/19 від 26.01.2022)

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/73/20 від 27.04.2022 врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавився його життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки особа свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкується, не надає коштів на утримання дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки. ОСОБА_1 не підтримує стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавиться життям ОСОБА_2 , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Крім того, ОСОБА_1 подав заяву начальнику служби у справах дітей Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області І. Афанасьєвій від 06.02.2023 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, тому ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч.ч. 2,3 ст. 166 СК України зазначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/15087/17-ц від 19.12.2018 Верховний Суд погоджується із висновком судів про те, що, враховуючи вік та стан здоров`я відповідача, його доводи про те, що він не працює та не має доходу не можуть позбавляти дитину необхідного та достатнього матеріального забезпечення, навіть в разі позбавлення батьківських прав. Такий висновок повною мірою відповідає інтересам дитини та захищає її права.

Вирішення судом вимоги про стягнення аліментів не є порушенням норм процесуального права, оскільки суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 366/2047/18 від 13.07.2022).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2833 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати дитину і після позбавлення батьківських прав не звільняється від такого обов`язку, а також повинен створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя дитини, враховуючи стан здоров`я відповідача, зокрема, те що він є інвалідом 3 групи безстроково, а також інші передбачені законом обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що утримання аліментів потрібно здійснювати шляхом їх перерахування на особистий рахунок (у відділені Державного ощадного банку України) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) який необхідно зобов`язати Орган опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області відкрити у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» і звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 5368,00 грн. (2684 грн. 00 коп. - за звернення позивача до суду з позовною заявою з вимогою про позбавлення батьківських прав; 2684 грн. 00 коп. - за звернення позивача до суду з позовною заявою з вимогою про стягнення аліментів).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Утримання аліментів здійснювати шляхом їх перерахування на особистий рахунок (у відділені Державного ощадного банку України) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) який зобов`язати Орган опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області відкрити у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 5368 грн. 00 коп. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: Орган опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, , адреса: 55401, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Братське, вул. Миру, 131.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днівне подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.07.2023.

Суддя В. В. Кокорєв