КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1872/23
Провадження № 2/488/1102/23 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді по справі - Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання -Волошиної Я.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь суму інфляційних втрат - 80 738,52 грн., та судовий збір у розмірі - 2 684,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.01.2009 Корабельний районний суд м. Миколаєва постановив рішення по справі № 2-204, яким вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 07.06.2007 у сумі 167215,63 грн., а також 1703 грн., а всього на загальну суму - 168 918 грн. 63 коп.

18.09.2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва постановив ухвалу по справі № 2-204, якою заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, у справі №2-204, задоволено.

14.04.2022 року укладено договір факторингу № 1404ДГФ між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Відповідно до умов договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 0 від 07.06.2007 року.

Таким чином, до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 07.06.2007 року.

Станом на день подачі даного позову рішення суду №2-204 від 29.01.2009 р. залишається невиконаним, тому, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивач має право вимагати сплату інфляційних збитків за несвоєчасне виконання рішення за період з 05.06.2020 р. по 05.06.2023 р. у розмірі - 80 738,52 грн.

14.06.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відповідач подав відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи.

Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу за наявними матеріалами справи.

За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час здійснення правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення.

При пред`явленні позову до не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому.

При цьому за клопотанням позивача у випадку неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі.

Як вбачається із позовної заяви, зокрема із вступної частини, позивач пред`являє позов тільки до відповідача ОСОБА_1 , а у прохальній частині просить суд стягнути суму інфляційних втрат солідарно - з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 .

Клопотання про залучення співвідповідача ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються (пункт 1 частини першої статті 264 ЦПК України).

Пред`являючи даний позов позивач мотивував свої вимоги тим, що він є правонаступником ТОВ «ФК Довіра та Гарантія», а тому до нього, як нового кредитора, перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 07.06.2007 року.

Проте, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження вказаної обставини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження переходу до нього права вимоги за кредитним договором №0 від 07.06.2007 року від АК ІБ «УкрСиббанк» до ТОВ «ФК Довіра та Гарантія». Позивачем до матеріалів позову додано лише копію договору Факторингу № 1404ДГФ від 14.04.2022 р., укладеного мід ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" і позивачем по даній справі - ТОВ "Діджи Фінанс". Проте, жодних належних та допустимих доказів того, що ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" у визначеному законом порядку набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 07.06.2007 року між АК ІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , та за договором поруки між АК ІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , суду не надано.

У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому в силу приписів ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієдатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволенню не підлягають за необґрунтованістю та не доведеністю, і доказів, які б це спростовували, судовим розглядом не здобуто

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд не відшкодовує понесені судові витрати через відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальність «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8, .

Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Л.І. Селіщева