Справа № 474/547/23
Провадження № 2/474/103/23
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Орган опіки та піклування Врадіївської селищної ради та ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

25.05.2023р. неповнолітня ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити піклувальником неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідного брата ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком, який самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неї. В 2011 році, коли позивачці було 5 років, батько залишив родину, почав проживати окремо, і з того часу позивачка його не бачила. Життям, здоров`ям, інтересами позивачки батько не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, за час її навчання в загальноосвітній школі, з 2012р., та в музичній школі, з 2019 по 2022рр., жодного разу не відвідав навчальні заклади, та під час хвороби матері позивачки на онкологічне захворювання морально не підтримував. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати, однак відповідач і надалі не піклується про фізичний, духовний розвиток позивачки, не спілкується з нею та не бере участі у її підготовці до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не створює умов для отримання освіти, та матеріально не утримує, а його заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивачки у період з квітня 2020р. по квітень 2023р. склала 81 535 грн. 91 коп. Також позивачка послалася на негативну характеристику нею відповідача, як батька, який не працював, зловживав спиртними напоями, постійно вчиняв сварки з матір`ю, дітьми, та у серпні 2006р. був засуджений вироком суду за ч. 1 ст. 125 КК України (спричинення неповнолітній сестрі позивачки тілесних ушкоджень). З огляду на що, та ст.ст. 150, 152, ст. 164 ч. 1 п. 2, СК України, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав щодо неї.

Також позивачка, обґрунтовує вимоги щодо призначення її піклувальником рідного брата ОСОБА_2 , тим, що останній разом з ОСОБА_4 , з якою проживає в незареєстрованому шлюбі, створили їй належні умови для проживання, навчання та розвитку, та після смерті матері саме брат узяв на себе всю відповідальність за життя позивачки, її повне матеріальне забезпечення, піклується про її здоров`я, підтримує морально після пережитої стресової ситуації пов`язаної зі смертю матері, створює умови для навчання у Миколаївському фаховому коледжі музичного мистецтва. Він же працює в КНП "Врадіївська центральна районна лікарня", стан його здоров`я задовільний. А тому на підставі ч. 4 ст. 60, ст. 63 ЦК України та ст. 243 СК України, позивачка просила призначити її піклувальником рідного брата ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 06.07.2023р. неповнолітня позивачка підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просила їх задовольнити. В судове засідання призначене на 17.07.2023р. не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас 10.07.2023р. звернулася на адресу суду з заявою, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність та винести рішення за результатами підготовчого провадження. В цій же заяві зазначила, що знімає з розгляду клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В судовому засіданні 06.07.2023р. представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування Врадіївської селищної ради Мороз У.В. не заперечила проти задоволення позовних вимог. В судове засідання призначене на 17.07.2023р. не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, 11.07.2023р. звернулася на адресу суду з заявою в якій просить проводити судове засідання 17.07.2023р. у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримує повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 17.07.2023р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, 13.07.2023р. звернувся на адресу суду з заявою в якій просить проводити судове засідання 17.07.2023р. у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримує повністю. Та в цій же заяві надав письму згоду на призначення його піклувальником відносно рідної сестри ОСОБА_1 (позивачки).

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 06.07.2023р. та 17.07.2023р., не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання. Водночас, 10.07.2023р. звернувся на адресу суду з заявою в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, в зв`язку з віддаленістю його фактичного місця проживання від місця розгляду справи, та з огляду на воєнний стан. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11.05.2006р. Відділом РАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області, на ім`я неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 , її матір`ю, на українській мові, вказано ОСОБА_8 , та батьком - ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04.06.1998р. Відділом РАГС Врадіївського району Миколаївської області на ім`я ОСОБА_2 , його матір`ю, на українській мові, вказано ОСОБА_8 , та батьком - ОСОБА_9 .

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 12.05.2023р. Врадіївським ВДРАЦС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ім`я ОСОБА_10 , її матір`ю, на українській мові, вказано ОСОБА_8 , та батьком - ОСОБА_11 .

03.09.2006р. набрав законної сили вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України (умисне спричинення своїй прийомній дочці ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень).

Згідно з витягом № 113 від 19.04.2023р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку по АДРЕСА_1 , у ньому зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 (по день смерті), ОСОБА_2 .

Мати позивачки ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Врадіївським ВДРАЦС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 83.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 20.04.2023р. складеного комісією у складі депутата селищної ради Шевчук Т.А., в присутності свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , - ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає в житловому будинку своєї покійної матері ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 з 2010р. виховувала доньку ОСОБА_1 одна, та зв`язку з захворюванням її ж у 2010р. на онкологічне захворювання, у вихованні доньки ОСОБА_8 постійно допомагав син ОСОБА_2 . Батько позивачки ОСОБА_3 , з 2010р. проживає окремо та окремо веде домашнє господарство, участі у вихованні та утриманні доньки не бере, її життям та потребами не цікавиться, родинних зв`язків з донькою не підтримує. Після смерті матері ОСОБА_1 всю відповідальність за життя сестри взяв на себе її брат ОСОБА_2 , морально підтримує ОСОБА_1 після пережитої стресової ситуації пов`язаної зі смертю матері, матеріально її забезпечує, піклується про її здоров`я, створює належні умови для її подальшого навчання у Миколаївському фаховому коледжі музичного мистецтва. ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ,, з якою останній проживає в незареєстрованому шлюбі разом створили належні умови для проживання. Навчання та розвитку ОСОБА_1 , у неї є окрема кімната, вона забезпечена необхідними засобами гігієни, одягом, предметами побутового вжитку.

24.07.2020р. Врадіївським районним судом Миколаївської області у справі № 474/453/20 було видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу 09.07.2020р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За розрахунком головного державного виконавця Врадіївського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області зі сплати згідно судового наказу № 474/453/20 сума коштів які підлягають стягненню з боржника ОСОБА_3 в рахунок аліментів, у період з квітня 2020р. по 14.04.2023р., склала 81 535 грн. 91 коп. Сума коштів сплачених боржником в рахунок аліментів у вказаний період - 0 грн. 00 коп.

Мати позивачки знаходилася на обліку в управлінні соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації та їй була виплачена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям з 01.07.2021р. по 30.04.2023р., що підтверджується довідкою УПСЗН Первомайської РДА в Миколаївській області № 1422 від 24.04.2023р.

Згідно з характеристикою випускниці 9 класу Врадіївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 ОСОБА_1 виданої директором ОСОБА_15 , позивачка з 2012р. по 2021р. навчалася у Врадіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3, і була випущена з 9 класу у 2021р. За час навчання зарекомендувала себе з позитивної сторони. Мати учениці приділяла належну увагу вихованню доньки, брала активну участь у житті класу, була на постійному зв`язку з класним керівником, учителями, та саме вона матеріально забезпечувала дитину. ОСОБА_1 завжди була одягнута по сезону, та забезпечена необхідним навчальним приладдям. Батько учениці ОСОБА_1 вихованням останньої не займався, на запит класного керівника не відгукувався, жодного разу у школі не з`являвся, у матеріальному забезпеченні дитини участі не брав.

Відповідно до характеристики на ім`я ОСОБА_1 виданої директором Врадіївської дитячої музичної школи ОСОБА_16 , - ОСОБА_1 з 2019р. по 2022р. навчалася у Врадіївській дитячій музичній школі, за час навчання у якій зарекомендувала себе з позитивної сторони. Мати учениці приділяла багато уваги вихованню доньки, на протязі всього навчання цікавилася успіхами ОСОБА_1 , була присутня на усіх шкільних заходах. Присутності батька у період навчання не спостерігалося.

За висновком № 11 про стан здоров`я особи виданого 20.04.2023р. Комунальним некомерційним підприємством "Врадіївська центральна районна лікарня" ОСОБА_1 - здорова.

ОСОБА_2 є рідним братом позивачки, який зареєстрований та фактично проживає з останньою за однією адресою: АДРЕСА_1 . Проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . Працює, з 17.11.2020р., підсобним робітником у Комунальному некомерційному підприємстві "Врадіївська центральна районна лікарня", за період роботи в якій зарекомендував себе з позитивної сторони, як тактовний, ввічливий, уважний, сумлінний, добросовісний, відповідальний, трудолюбивий, за характером спокійний та врівноважений, та як особа яка користується у колективі повагою, авторитетом, у порушенні трудової дисципліни помічений не був, доган та стягнень не має. Його дохід в період з жовтня 2022 року по березень 2023 року склав 53 494 грн. 45 коп. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 04.06.1998р., характеристикою на ім`я ОСОБА_2 за підписом головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Врадіївська центральна районна лікарня" Ростової О., довідкою Комунального некомерційного підприємства "Врадіївська центральна районна лікарня" № 27 від 18.04.2023р. та довідкою про доходи № 11 від 19.04.2023р.

Висновком органу опіки та піклування Врадіївської селищної ради № 396/15-01 від 05.07.2023р. визначено доцільним позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновком органу опіки та піклування Врадіївської селищної ради № 398/15-01 від 05.07.2023р. визначено доцільним ОСОБА_2 призначити піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановивши вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено ст. 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.05.2023р. у справі № 607/2631/15-ц.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Матеріалами справи встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання доньки, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у її вихованні. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, а сам відповідач, в свою чергу, не надав до суду заперечень щодо позбавлення його батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки не є безумовною підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини, проте сукупність встановлених під час розгляду справи обставин підтверджує ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків щодо дитини ОСОБА_1 . Також наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини не свідчить про намір відповідача на відновлення відносин з донькою та зацікавленість у наявності засобів для життя, навчання і розвитку дитини.

Водночас слід наголосити, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Що стосується позовних вимог про призначення піклувальника суд зазначає наступне.

За ч. 3 ст. 243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Зі змісту ст. 18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У відповідності до приписів ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особисто виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

ОСОБА_18 є рідним братом позивачки, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , до родини яких входить також ОСОБА_1 . Сім`я зареєстрована та проживає у житловому будинку їх матері ОСОБА_8 , яка померла у квітні 2023 року. Для позивачки у будинку створені умови для проживання. ОСОБА_18 має повну цивільну дієздатність, працює, отримує дохід, стан його здоров`я задовільний. Та він, же надав суду письмову згоду бути піклувальником рідної сестри ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене ОСОБА_18 володіє критеріями, за якими може бути призначений піклувальником.

Враховуючи викладене та наявність висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_2 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 200, 206, 258-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 166 СК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Орган опіки та піклування Врадіївської селищної ради та ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано "17" липня 2023 року.

Суддя Ф.Г. Сокол