ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1101/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/9608/15-ц Категорія: на ухвалу Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

за участі:

секретаря Новицької Н.О.

учасники справи:

заявник (боржник) ОСОБА_1 ,

представник заявника адвокат Батюк Олег Олександрович,

заінтересована особа (стягувач) Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

особа, яка подала апеляційну скаргу Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ)

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року, у складі судді Казидуб О.Г.,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року адвокат Батюк О.О., як представник ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси в справі №711/9608/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором №81-07 від 30.11.2007 року в сумі 27745,79 доларів США, що по курсу НБУ станом на 07.07.2015 року становить 5900038,95 коп. та судового збору в сумі 8850,58 грн.

Заяву мотивував тим, що на виконання вказаного рішення 06.03.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси були видані два виконавчі листи №711/9608/16-ц, які були направлені на адресу ПАТ «ВТБ Банк».

Постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області, правонаступником якого є Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), від 29.07.2017 року відкрите виконавче провадження №54359174 з виконання вказаного виконавчого листа.

21.10.2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсалбанк» було укладено договір №75-РБ про відступлення права вимоги.

За умовами Договору №75-РБ про відступлення права вимоги від 21.10.2020 року АТ «ВТБ Банк», за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №ІІА-ЕА-2020-08-28-000001-b від 23.09.2020 року, передав, а Новий кредитор АТ «Універсалбанк» набув право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1, Додатку №2, Додатку №3 до цього Договору, включаючи право вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (п.1 Договору), в тому числі і до Позичальника ОСОБА_1 за Кредитним договором №81-07/1 від 30.11.2007 року та іпотечним договором №81-07 від 30.11.2007 року, що стверджується самим Договором №75-РБ та Додатком №1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору .

Відповідно до п. 14 Договору №75-РБ про відступлення права вимоги від 21.01.2020 року Договір набирає силу з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін та нотаріального посвідчення.

У грудні 2020 року АТ «Універсалбанк» звернулося до суду із заявою про зміну сторони у виконавчому провадженні, обґрунтовуючи це вищевказаними обставинами.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2021 року заява була задоволена частково та змінено стягувача акціонерне товариство «ВТБ «Банк» на правонаступника - акціонерне товариство «Універсал Банк» у виконавчому провадженні №54359174 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/9608/16-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «ВТБ Банк» боргу в сумі 590 032 грн. 95коп.

У вересні 2021 року АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 дійшли згоди про реструктуризацію зобов`язань за вищевказаним кредитним договором відповідно до приписів п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», що підтверджується заявою ОСОБА_1 про реструктуризацію зобов`язання за кредитом у іноземній валюті від 22 липня 2021 року та відповіддю АТ «Універсал Банк» від 21 вересня 2021 року вих. № 2819 на вказану заяву.

Вказував, що при цьому, сторони виконавчого провадження змінили зобов`язання за кредитним договором: змінили валюту (з долару США на гривню), розмір зобов`язання, та строк його виконання.

Виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/9608/16-ц від 06.03.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «ВТБ Банк» боргу в сумі 590 032 грн. 95коп. був виданий на примусове виконання зобов`язання ОСОБА_1 , яке передбачене кредитним договором № 81-07 від 30 листопада 2007 року, яке на цей час припинилося.

21 вересня 2021 року АТ «Універсал Банк» звернувся до Придніпровського ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) з заявою про повернення вищевказаного виконавчого листа.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С.В. виконавчий лист № 711/9608/15-ц від 06.03.2017 р. повернуто стягувачу.

Однак, заявник наголошував на тому, що на сьогодні не знятий арешт з поточного рахунку боржника № НОМЕР_1 в АБ «Південний» МФО 328209, який був накладений постановою вищевказаного виконавця від 17 січня 2019 року.

На підставі викладеного, просив визнати виконавчий лист в справі №711/9608/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року заяву задоволено. Визнано виконавчий лист, виданий 06.03.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси в справі №711/9608/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Суд мотивував своє рішення тим, що сторонами виконавчого провадження було погоджено план реструктуризації та по своїй суті змінено валюту, розмір та строк виконання зобов`язання за кредитним договором № 81-07 від 30.11.2007, а тому виконавчий лист в справі № 711/9608/15-ц підлягає визнанню таким, що не підлягає до виконання.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказують, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавче провадження №54359174 було фактично припинене за заявою стягувача і жодних правових наслідків для вказаного виконавчого провадження ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року не мала.

Крім того, звертають увагу на те, що суд визнав таким, що не підлягає до виконання виконавчий лист повністю, зокрема, і в частині, яка була примусово стягнута державним виконавцем в межах виконавчого провадження, що не узгоджується з диспозицією норми ст.432 ЦПК України та вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Як на підставу подачі апеляційної скарги, вказують, що ОСОБА_1 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом про стягнення з Придніпровського ВДВСМ у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 11 982 грн 80 коп. стягнутого та неповернутого виконавчого збору. Натомість, звертають увагу, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання не може використовуватися як спосіб уникнення сплати виконавчого збору.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Батюк О.О. просить закрити апеляційне провадження та стягнути з скаржника на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 44 000 грн., мотивуючи тим, що ДВС була обізнана про наявність оскаржуваної ухвали ще 13 липня 2022 року, коли ОСОБА_1 звертався до Придніпровського ВДВС із заявою про зняття арешту з коштів боржника з долученням даної ухвали.

Крім того, звертає увагу, що скаржник не є особою, яка має право на оскарження ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року, оскільки даною ухвалою суд не вирішував питання про права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника.

Вважає, що скаржник навмисно, з метою затягування провадження в адміністративній справі №580/4033/22, не маючи жодних правових підстав, подав апеляційну скаргу на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року, приховавши той факт, що про існування оскаржуваної ухвали дізнався ще 13.07.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає до закриття, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З аналізу положення даної статті вбачається, що встановлюються обмеження щодо можливості апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, а саме встановлено вимогу, відповідно до якої право апеляційного оскарження набувається такою особою у разі, якщо суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий лист, виданий 06.03.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси в справі №711/9608/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок боржника ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом припинений, оскільки сторони виконавчого провадження дійшли згоди про реструктуризацію заборгованості по кредитним зобов`язанням та змінили валюту заборгованості, шляхом переведення у гривню, розмір заборгованості, кінцевий термін повернення та порядок погашення.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 червня 2022 року питання про права та обов`язки скаржника не вирішувалось.

Крім того, п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Положенням ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Тобто, повернення виконавчого збору, що відповідно до змісту апеляційної скарги є підставою оскарження ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 червня 2022 року, є передбаченим законом наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

Таким чином, оскарження виконавчою службою, яка не є учасником даної справи, судового рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, фактично є незгодою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з виконанням, покладених на неї законом обов`язків з повернення виконавчого збору.

За таких обставин, скаржник не довів підстави для реалізації передбаченого частиною 1 статті 352 ЦПК України процесуального права апеляційного оскарження ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 червня 2022 року, оскільки ухвала прийнята на стадії виконання судового рішення за заявою сторони виконавчого провадження - боржника, де іншою стороною у справі був кредитор (заінтересована особа), натомість, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) не є стороною виконавчого провадження та відповідно, учасником справи про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, а тому не довів та колегія суддів не встановила, що оскарженим рішенням його права порушені.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст. 362 суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, встановивши, що оскарженим судовим рішенням питання про права та обов`язки скаржника не вирішувались, апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження в даній справі згідно пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Закриття апеляційного провадження не передбачає перевірки законності та обґрунтованості судового рішення, відтак, апеляційний суд у даному апеляційному провадженні не проводить аналіз доводів апеляційної скарги і відзиву на неї та не робить висновків щодо правильності прийнятого судом рішення.

Крім того, закриваючи апеляційне провадження, колегія суддів вирішує питання про компенсацію судових витрат, понесених ОСОБА_1 .

Положенням ч 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Батюк О.О. просив стягнути з скаржника понесені ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 44 000 грн.

В обгрунтування даної вимоги зазначає про необхідність захисту прав ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.1.3. Договору про надання правничої допомоги №19/06-23 від 19 червня 2023 року.

Однак, колегія суддів вважає зазначену суму витрат за надання правничої допомоги неспівмірною з наданими послугами адвоката в апеляційній інстанції.

Так, на підтвердження вимог про компенсацію витрат на правничу допомогу, адвокат надав копію договору про надання правничої допомоги № 19/06-23 від 19.06.2023 із зазначенням вартості послуг в апеляційній інстанції та опис робіт, виконаних адвокатом.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Згідно з правовим висновком викладеним у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Колегія суддів, надаючи оцінку розміру судових витрат, понесених ОСОБА_1 на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, враховує вищевказані правові позиції Великої Палати Верховного Суду, положення ст. 137 ЦПК України, обсяг виконаних адвокатом робіт, через призму оцінки їх необхідності, та доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 1 000 грн.

Керуючись статтями 142, 268, 352, 362, 374 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року у даній справі - закрити.

Стягнути з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 000 грн (одну тисячу гривень).

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 липня 2023 року.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т. Л. Фетісова