ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 2-12454/10

Номер провадження 22-ц/803/5920/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року головуючого судді Наумової О.С. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у місті Маріуполі, ОСОБА_2 , про визнання дублікатів виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати дублікати виконавчих листів про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державного експортно імпортного банку» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Маріуполі заборгованість по кредитному договору № 7708С25 від 29 липня 2008 року в розмірі 716 174, 38 грн, а також судового збору у розмірі 850 грн,витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн, виданих Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 18 серпня 2014 року по справі № 2-12454/10 такими, що не підлягають виконанню щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року, ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-3451/11 за позовом ПАТ «Державного експортно імпортного банку» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Маріуполі до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором кредиту, яка була в провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Передано до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська копію даної ухвали суду для реєстрації цивільної справи про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-12454/10 за позовом ПАТ «Державного експортно імпортного банку» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Маріуполі до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором кредиту, яка була в провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Судове провадження за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів, що не підлягають виконанню по цивільній справі № 2-12454/10 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі про відновлення втраченого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду у новому складі суду, посилаючись на порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що в оскаржуваному рішенні суд не послався на номер конкретної справи, яку потрібно вирішити для розгляду поданої заяви, яка обґрунтована обставинами які виникли на стадії виконання судового рішення та суду надані докази, які містяться виключно у виконавчому провадженні. Просила суд надати оцінку обставинам, викладеним в заяві, щодо відсутності ухвали про поновлення строку на подання виконавчого листа до органу ВДВС та ці обставини виникли виключно під час виконавчого провадження та ніяким чином не пов`язані викладеним у позові. Посилаючись на висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 185/446/18, вважає, що можливість зупинення справи у тій самій справі у якій відбувається розгляд заяви на стадії виконавчого провадження виключається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Державного експортно імпортного банку» адвокат Візіренко Ж.С. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, як необґрунтованої та ухвалу суду залишити без змін, як законну та мотивовану, зокрема зазначаючи, що відсутність матеріалів справи унеможливлює подальший їх розгляд та виконання рішень, які були прийняті судами раніше. Відновлення матеріалів втраченого провадження є однією з гарантій забезпечення права на судовий захист та права на справедливий суд, закріпленого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила,що в оскаржуваному судовому рішенні суд посилається на справу яка ніякого відношення не має до цивільної справи № 2-12454/10 та представник банку підтримує формальний підхід постановлення оскаржуваної ухвали та її очевидну незаконність. Представник зайняв позицію затягування розгляду заяви про визнання виконавчих листів такими що не підлягають виконанню по цивільній справі № 2-12454/10,так як наявність номерів виконавчих проваджень та кодифікаторів до них це єдиний спосіб встановити чи був порушений строк подання виконавчих листів до ВДВС.

Інші учасники розгляду не скористались правом на надання відзиву, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала визначена у п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2023 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про визнання дублікатів виконавчих листів виданих Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області 18 серпня 2014 року по справі № 2-12454/10 такими, що не підлягають виконанню щодо боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан.

Судом першої інстанції встановлено, що місто Маріуполь Донецької області входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року із змінами.

Розпорядженням голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» № 1/0/9-22 від 06 березня 2022 року підсудність судових справ, які розглядалися Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області передана Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська.

Будівля Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, станом на час розгляду даної справи знаходиться на території, яка не контролюється органами влади України, дані про передачу справ, що перебували в провадженні цього суду, в тому числі й цивільної справи № 2-12454/10 до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, відсутні. Відповідно, є підстави вважати, що вказана цивільна справа є втраченою.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Державного експортно імпортного банку» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Маріуполі до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором кредиту, яка була в провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя та зупинено судове провадження за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі № 2-12454/10, до набрання законної сили судовим рішенням про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-12454/10, у зв`язку з наявною неможливістю розгляду цієї справи.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Ураховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

У даній справі ОСОБА_1 просить визнати виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі, провадження якої є втраченим.

Норми ЦПК не містять законодавчого визначення поняття «втрачене судове провадження», однак, виходячи з їх змісту, втрата судового провадження - це повна або часткову втрату цивільної справи, якій присвоєно певний порядковий номер та заведено статистичну картку та у якій має місце відображення усіх процесуальних дій та актів в рамках такого провадження. При цьому з урахуванням статті 488 ЦПК України відновлені можуть бути як всі, так і частина документів (окремий документ) конкретної цивільної справи позовного, наказного чи окремого провадження, яке було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про його закриття.

Стаття 489 ЦПК України передбачає, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене як за заявою учасника справи, так і за ініціативою суду.

Слід зауважити, що нормами розділу X ЦПК України не передбачено, з якою метою може бути ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження. Однак відповідно до вимог, які ставляться до заяви про відновлення втраченого судового провадження, зазначення у ній мети відновлення є обов`язковим (частина 2 статті 491 ЦПК України).

Метою відновлення втраченого судового провадження може бути: одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

Таким чином, у разі, якщо є необхідність у вирішенні процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі, матеріали якої не передано до суду відповідно до підсудності, встановленої законом, такі питання можуть бути вирішені шляхом застосування механізму відновлення втраченого судового провадження.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму Узагальненні практики розгляду судами деяких питань, пов`язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО (2017 рік), зазначив, зокрема, що «питання щодо можливості за наявності заяви про вчинення процесуальних дій, пов`язаних з втраченим судовим провадженням, вирішення таких процесуальних питань одночасно з відновленням втраченого судового провадження.

Слід зауважити, що вирішення цього питання має здійснюватися судами з урахуванням роз`яснень, викладених у п.18 постанови пленуму ВСС «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 №4. ВСС у цій постанові зазначив, що заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій ухвалено судове рішення, а якщо справа не збереглася - заяву може бути розглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку, визначеному розд. IX ЦПК.

Такий підхід має застосовуватись судами не тільки за необхідності відновлення втраченого судового провадження для розгляду заяви про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, а й з інших процесуальних питань, пов`язаних з втраченим провадженням.Тобто відкрите за заявою особи провадження у справі, зокрема про виправлення описки у судовому рішенні, про скасування заходів забезпечення позову, видачу дубліката виконавчого документа тощо, має бути зупинене до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження».

Норми статті 251 ЦПК України спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Оскільки матеріали цивільної справи, по якій Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області у справі № 2-12454/10 видані дублікати виконавчих листів, які наразі ОСОБА_3 просить визнати такими, що не підлягають виконанню, з підстав не ухвалення судових рішень щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення дублікатів виконавчих листів, починаючи з 31 серпня 2013 року, до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська не передавались, розгляд вказаної заяви, без відновлення судового провадження по справі № 2-12454/10 є неможливим.

Тому, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про ініціювання відновлення втраченого виконавчого провадження та зупинення провадження за заявою ОСОБА_1 ,з дотриманням положень процесуального законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність застосування правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у від 04 серпня 2021 року по цивільній справі № 185/446/18 (касаційне провадження № 61- 434св20), згідно з якою, на її думку, можливість зупинення справи у тій самій справі у якій відбувається розгляд заяви на стадії виконавчого провадження виключається, є безпідставним, оскільки обставини у справі, на яку посилається скаржник в апеляційній скарзі, різняться з обставинами у даній справі.

Певні неточності, які по своїй суті є технічними описками, допущені в оскаржуваному судовому рішенні, не впливають на правильність та законність висновків суду першої інстанції, а тому такі доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для скасування правильного по своїй суті судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для зупинення провадження, та зводяться до особистого тлумаченням норм процесуального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: