Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

Справа № 695/769/23

номер провадження 2/695/646/23

18 липня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.01.2021 в м. Києві було пошкоджено автомобіль Сюзукі, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був застрахований ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 370016/4615/0000121. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 752/4362/21 вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Сюзукі, державний номерний знак НОМЕР_1 було завдано майнової шкоди власнику автомобіля - ОСОБА_2 . На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу, та на підставі Закону України «Про страхування», ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» складено страховий акт № 00401118 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 209 415 грн 26 коп, з яких: 207 315 грн 26 коп (вартість відновлювального ремонту, згідно з рахунком СТО) - 2 100 грн (франшиза). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Рено, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу № АР /009402161. Ліміт відповідальності - 130 000 грн 00 коп, франшиза - 0,00 грн. АТ «СГ «ТАС» 19.05.2021 виконало своє зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів № АР /009402161 в сумі 130 000 грн 00 коп. З огляду на наведене, та посилаючись на положення ст. 1194 ЦК України, позивач вказує, що на його користь з відповідача належить стягнути різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» та сумою страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС», що становить 77 315 грн 26 коп (207 315 грн 26 коп - 130 000 грн 00 коп).

На виконання вимог ст. 187 ЦПК України судом зроблено відповідні запити щодо одержання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Станом на 05.05.2023 встановити такі відомості не вдалось, що підтверджується відповідями на запити суду наданими відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 07.03.2023 та від 20.03.2023, відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області від 22.03.2023, Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 27.04.2023 (вхідний від 05.05.2023), та одержаними 05.05.2023 відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, постановлено здійснити виклик відповідача у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України на підставі ч. 10 ст. 187 ЦПК України.

Відповідач відзив на позов, заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, жодних клопотань не надав.

У судове засідання з розгляду даної справи, призначене на 09 год 05 хв 18.07.2023 позивач явку свого представника не забезпечив, згідно з прохальною частиною позову позивач просить здійснювати розгляд справи за відсутності свого представника, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідач у судові засідання з розгляду даної справи 31.05.2023, 20.06.2023 та 18.07.2023 не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Про дату, час та місце розгляду даної справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України на підставі ч. 10 ст. 187 ЦПК України. Також судові повістки направлялись відповідачу за останньою відомою адресою місця проживання, зазначеною у постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 752/4362/21.

Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судові засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача щодо постановлення заочного рішення у даній справі, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 03.03.2020 між ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» та ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 370016/4615/0000121 від 03.03.2020, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 . Загальна страхова сума за договором - 420 000 грн 00 коп.

27 січня 2021 року в м. Києві по вул. Жилянській, 45 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля марки Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 752/4362/21, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Факт та обставини ДТП підтверджуються: довідкою про ДТП від НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ 976677, дата та час скоєння ДТП - 27.01.2023 о 13 год 53 хв, та постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 752/4362/21.

27 січня 2021 року потерпіла особа - ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» із заявою № 00401118 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором КАСКО №370016/4615/0000121.

Відповідно до рахунку ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НІКО МЕГАПОЛІС» № 00264 від 28.01.2023 виданого ОСОБА_2 , загальна вартість робіт з ремонту та запчастин до автомобіля марки Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 209 415 грн 26 коп.

Згідно із ремонтною калькуляцією № 00401118 від 01.03.2023 щодо автомобіля марки Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 загальна вартість ремонту становить 219 641 грн 64 коп.

Відповідно до Звіту №9055 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 01.03.2021, складеним ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЗУ Україна КОНСАЛТИНГ» на замовлення ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» щодо автомобіля марки Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту становить 219 641 грн 64 коп, вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки становить 181 978 грн 18 коп (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування і роботи).

На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу №370016/4615/0000121 від 03.03.2020, ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» 19.02.2021 складено Страховий акт № 00401118 та визначено розмір страхового відшкодування ОСОБА_2 в сумі 207 315 грн 26 коп шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «НІКО МЕГАПОЛІС».

На підставі вказаних документів та заяви ОСОБА_2 № НОМЕР_3 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором №370016/4615/0000121 позивачем виплачено ТОВ «НІКО МЕГАПОЛІС» страхове відшкодування в сумі 207 315 грн 26 коп, що підтверджується платіжним дорученням №203065 від 23.02.2021.

Згідно з довідкою про ДТП від НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ 976677, дата та час скоєння ДТП - 27.01.2023 13 год 53 хв цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким у момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував була застрахована у АТ СГ «ТАС».

Відповідно до платіжного доручення № 183303 від 19.05.2021 АТ СГ «ТАС» сплачено позивачу страхове відшкодування по дорученню № АР8598327 від 12.08.2020, транспортний засіб Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 , регресний платіж по справі № 29543, з ПДВ у сумі 130 000 грн 00 коп.

Різниця між сумою страхового відшкодування сплаченого ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» та сумою страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС» становить 77 315 грн 26 коп (207 315 грн 26 коп - 130 000 грн 00 коп).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Належними вважаються докази, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Згідно ч. 2ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При цьому згідно з положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зазначено Колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі №6-6068св11 від 14 березня 2012 року «у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 14 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Різниця між сумою страхового відшкодування здійсненого позивачем і сумою страхового відшкодування здійсненого страховиком відповідача становить 77 315 грн 26 коп (207 315 грн 26 коп (сума страхового відшкодування ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА») - 130 000 грн 00 коп (сума страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС»).

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення повністю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» (04112, м. Київ, вул. О. Теліги, 6-В, корп. 4, ідентифікаційний код 20033533) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 77 315 (сімдесят сім тисяч триста п`ятнадцять) грн 26 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Черкаського апеляційного суду або через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська