КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 367/7798/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6857/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Линник В.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Левенця Б.Б., Ящук Т.І.,

секретар - Ольшевський П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Коцюбинської селищної ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

за апеляційною скаргоюпредставникаОСОБА_4 - Касьяненка Артема Миколайовича на ухвалу Ірпінського міськогосуду Київської області від 30 січня 2023 року,

встановив:

ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2022 року було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Коцюбинської селищної ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

04.01.2023 представник відповідача ОСОБА_4 - Касьяненко А.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу у сумі 27 200 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідачка ОСОБА_4 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення про задоволення заяви. Посилається на те, що суд не врахував практику Верховного Суду з питань стягнення витрат на правничу допомогу, не надав належної оцінки доказам понесення таких витрат відповідачкою через звернення позивачки до неї з даним позовом. Вважає, що позовні вимоги були штучними, надуманими та такими, що не підтверджені доказами, та мали на меті лише створення відповідачам дискомфорту та примушування їх до необґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу. Судом застосовано приписи ст. 142 ЦПК України без належної оцінки дій позивачки на предмет обґрунтованості та добросовісності. Судом не враховано баланс інтересів позивачки та відповідачки.

У відзиві позивачка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на законність та обґрунтованість ували суду. Зазначає, що заява про стягнення судових витрат не містить доводів про необґрунтованість її дій, а саме по собі понесення відповідачкою таких витрат не може бути підставою для їх стягнення з іншої сторони.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 у жовтні 2021 року звернулася до суду з позовом до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області від 13.12.2018 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою АДРЕСА_1 », скасувати рішення про державну реєстрацію та державну реєстрацію даної земельної ділянки.

30.11.2022 ОСОБА_1 подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

04.01.2023 представник відповідачки ОСОБА_4 - Касьяненко А.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачки на користь ОСОБА_4 27 200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовляючи у стягненні судових витрат суд першої інстанції виходив з того, що подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивачки, оскільки звернення з позовом є диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивачкою допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню лише у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Представником ОСОБА_4 у заяві про ухвалення додаткового рішення не ставиться питання про стягнення витрат на правничу допомогу внаслідок необґрунтованих дій позивачки, не зазначається які саме дії позивачки він вважає необгрутованими. Навіть сама заява складена як заява про ухвалення додаткового рішення, а не про компенсацію здійснених відповідачкою витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивачки.

Відповідно до вищевказаних норм сам по собі факт залишення позовної заяви без розгляду за заявою позивчаки не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежного від обгрунтованості позову, та відповідачка не надала будь - яких доказів, які б могли свідчити про необґрунтованість дій позивачки, чи зловживання нею процесуальними правами.

Відтак колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що позовні вимоги були штучними та надуманими, а суд застосував приписи ст. 142 ЦПК України без належної оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості та добросовісності її дій, оскільки суд не мав повноважень перевіряти обставини, які не були викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що жодного судового засідання, яким би було розпочато судовий розгляд у справі не відбулося. Відкладення розгляду справи відбувалося як за заявою позивача, так і за заявою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 . Адвокат Касьяненко А.М. відповідно до ордерів є також представником відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відтак твердження в апеляційній скарзі про те, що відкладення розгляду справи відбувалося виключно за ініціативою позивача не відповідає матеріалам справи.

Зняття справи з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, через відсутність електропостачання, чи з підстав перебування судді у нарадчій кімнаті по іншій справі не свідчить про необґрунтованість чи недобросовісність дій позивачки.

Представник ОСОБА_4 - Касьяненко А.М. був присутнім у судовому засіданні 28.07.2022, проте не надав ні договору про надання правничої допомоги, ні документів про понесені відповідачкою витрат на таку допомогу чи орієнтовний розрахунок таких витрат. Відтак не можна стверджувати, що позивач подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду з метою уникнення сплати витрат на правничу допомогу у разі відмови у позові.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Право позивача відмовитися від позову, чи від частини позовних вимог або ставити питання про залишення позовної заяви без розгляду також є безумовним правом позивача. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства особа, яка заявляє вимоги, у тому числі і щодо стягнення судових витрат, має довести як необхідність понесення таких витрат, так і необґрунтованість дій позивачки для вирішення питання про їх стягнення.

Оскільки відповідачка у заяві про стягнення судових витрат не вказала у чому полягала необґрунтованість дій позивачки суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відмову у задоволенні заяви.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2023 року.

Головуючий Немировська О. В.

Судді Левенець Б.Б.

Ящук Т. І.