1Справа № 335/4917/23 2/335/1994/2023
21 липня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електричну енергію,-
ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму боргу у розмірі 920,36 грн. за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , користувався електроенергією, але обов`язків з оплати використаної електроенергії належним чином не виконував, у зв`язку із чим за період з 01.11.2016 по 01.01.2019 у нього виникла заборгованість у сумі 920,36 грн., що спонукало позивача звернутись до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді від 08.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 29.06.2023, яке було відкладено на 21.07.2023, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання.
Сторони у судове засідання, призначене на 21.07.2023, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності сторін, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_1 з 20.02.2003 по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №104597 від 07.06.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду.
16.02.2013 між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір №517714086 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно розрахунку заборгованості за електричну енергію, яка постачалась за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на відповідача ОСОБА_1 .
Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за вказаною адресою та заборгованість відповідача за період з 01.11.2016 по 01.01.2019 становить 920,36 грн.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.
Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром.
Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом-ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Положеннями ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наданих позивачем суду доказів встановлено, що позивач надавав послуги з постачання електричної енергії у квартиру АДРЕСА_2 , у період з 01.01.2016 по 01.01.2019 в загальному обсязі 1092 кВт/год., вартістю 920 грн. 36 коп.
За вказаний період відповідачем здійснювалась часткова оплата за спожиту електричну енергію, а відтак сума боргу за вказаний період складає 920 грн. 36 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості та роздруківкою вкладок «Лічильник», «Нарахування», «Платежі» з програми «Побут».
Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.01.2016 по 01.01.2019 становить 920 грн. 36 коп., яка була розрахована виходячи з показників лічильника.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що відповідач порушила свої зобов`язання, внаслідок чого за період з 01.01.2016 по 01.01.2019 у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 920 грн. 36 коп.
Беручи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено що у нього відсутній борг перед ПАТ «Запоріжжяобленерго», при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223 ч. 4, 263-265, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 530, 611 ЦК України, суд-
Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електричну енергію - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Гашук К.В.