19.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/7357/23
Провадження № 2-о/205/184/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новокодацький районний відділ Державної міграційної служби у місті Дніпро, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання особи померлою -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , якою вона просить визнати померлим свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши заяву з доданими до неї документами, приходжу до висновку про залишення її без руху як таку, що подану без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 та 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК Українисправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявник вказує заінтересованих осіб: Новокодацький районний відділ Державної міграційної служби у місті Дніпро, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 проте не вказує та не обґрунтовує у чому заінтересованість вищезазначених осіб у даній заяві. При цьому будь-яких інших заінтересованих осіб в заяві зазначено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України визначено, що суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Проте у поданій заяві не вказано, яких саме осіб суд має викликати для свідчення, із зазначенням їх прізвищ, імен, по-батькові, адрес, інших відомих ідентифікаційних даних. Також не зазначені організації, до яких необхідно робити запити за останнім місцем проживання відсутньої (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей, що перешкоджає здійснити суду належну підготовку до розгляду справи по суті, як передбачено статтею 307 ЦПК України.

Заявником не зазначено про наявність майна, яке належить ОСОБА_3 , оскільки відповідно до ч. 2 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи вживає заходів щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місце перебування якої невідоме.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Враховуючи тотожність відповідних норм ЦПК України, які регулювали питання щодо форми та змісту заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, станом на час прийняття Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року, та регулюють вказані питання станом на даний час, суд вважає за можливе врахувати вказані вище роз`яснення Верховного Суду України під час вирішення питання про можливість відкриття провадження в даній цивільній справі.

Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, а також роз`яснень, викладених в Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. ст.. 294, 318 ЦПК України. Недотримання заявником вказаних вимог унеможливлює відкриття провадження у справі та є підставою для залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без руху.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення заяви без руху не є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" N 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог та прийнятності заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

За змістом ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу, про залишення без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові, що встановлено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,23,175,177,185,352-355 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новокодацький районний відділ Державної міграційної служби у місті Дніпро, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання особи померлою залишити без руху.

Надати заявнику строк десять днів для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.