ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4786/23 Справа № 175/747/22 Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2016 року по 18 січня 2021 року. Усторін народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06 січня 2021 року між позивачкою та відповідачем укладений шлюбний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. Таким чином, за умовами шлюбного договору відповідач з 18.02.2021 року (набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили) до 15.05.2021 року повинен був сплачувати на утримання дружини 1000,00 дол. США, а починаючи з 15.06.2021 до досягнення молодшою дитиною повноліття 5000,00 дол. США. Разом з тим, за період з 18.02.2021 року по 31.12.2021 року відповідач на утримання дружини кошти жодного разу не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Тому позивачка просила стягнути на свою користь з відповідача заборгованість по утриманню дружини за період з 18 лютого 2021 року по 15 травня 2021 року в розмірі 2857,10 дол. США; за період з 15 червня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 32500,00 дол. США, а всього 35357,10 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 березня 2022 року становить 1034195,17 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 18 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 103571,40 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 березня 2022 становить 3029463,45 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 18 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 103571,40 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 березня 2022 року становить 3029463,45 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 07 березня 2023 року про виправлення описки, позовні вимоги задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість по утриманню дружини за період з 18 лютого 2021 року по 15 травень 2021 року в розмірі 2857,10 дол. США; за період з 15 червня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 32500 дол. США, а всього 35357,10 дол. США. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 18 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 103571,40 дол. США. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 18 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 103571,40 дол. США. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 13420,00 грн. (а.с. 78-82, 83).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з відсутністю відповідача за зареєстрованим місцем проживання, що також відповідає відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 25.04.2022 року, сповіщення ОСОБА_1 здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади.

За заявою відповідача, ухвалою суду від 29 червня 2023 року розгляд справи 04 липня 2023 року постановлено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з ОСОБА_1 . Однак, 04.07.2023 року ОСОБА_1 не забезпечив технічну можливість проведення судового засідання у режимі відеоконференції, не приєднався до відеоконференції через перебування в офлайні (не авторизувався в Системі відеоконференц-прийому EasyCon), що підтверджується протоколом судового засідання.

Відповідно до частини п`ятої статті 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №3 (а.с.9-10).

У сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8).

06 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладений шлюбний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. на №20 (а.с.11-18).

Згідно п. 4.1. зазначеного вище договору, діти проживають з матір`ю за її фактичним місцем проживання.

Відповідно до п. 4.4 шлюбного договору від 06.01.2021 року, ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати на утримання ОСОБА_7 грошові кошти у сумі, що еквівалентна 1000 дол. США за курсом НБУ на день сплати, щомісячно до 15 числа кожного поточного місяця, з моменту набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу до 15 травня 2021 року, та з 15 червня 2021 року у сумі, що еквівалентна 5000 дол. США за курсом НБУ на день сплати, щомісячно до 15 числа кожного поточного місяця до виповнення молодшому сину повноліття. Сторони домовилися, що вказані в даному підпункті договору кошти можуть сплачуватися чоловіком шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок дружини або шляхом передачі останній таких коштів у готівковій формі під розписку.

Також, вказаним вище пунктом погоджено, що ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати аліменти на дитину ОСОБА_4 , у сумі, що еквівалентна 5000,00 дол. США за курсом НБУ на день сплати, щомісячно до 15 числа кожного поточного місяця, з моменту набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу, до виповнення молодшому сину повноліття. Сторони домовилися, що вказані в даному підпункті договору кошти можуть сплачуватися Чоловіком шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок Дружини або шляхом передачі останній таких коштів у готівковій формі під розписку.

Абзацом 3 пункту 4.4 шлюбного договору від 06.01.2021 року погоджено, що ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати аліменти на дитину ОСОБА_5 , у сумі, що еквівалентна 5 000 дол. США за курсом НБУ на день сплати, щомісячно до 15 числа кожного поточного місяця, з моменту набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу, до виповнення молодшому сину повноліття. Сторони домовилися, що вказані в даному підпункті договору кошти можуть сплачуватися Чоловіком шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок Дружини або шляхом передачі останній таких коштів у готівковій формі під розписку.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 4.4 шлюбного договору від 06.01.2021 року, загальна сума на утримання дружини та аліментів на дітей складає 11000,00 дол. США щомісячно з моменту набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу до 15 травня 2021 року. Загальна сума на утримання дружини та аліментів на дітей складає 15000,00 дол. США з 15 червня 2021 року до виповнення молодшому сину повноліття.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року у справі №175/28/21 шлюб, між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 травня 2016 року виконавчим комітетом Саксаганської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №3 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_7 змінено на дошлюбне « ОСОБА_8 ». Рішення набрало законної сили 18.02.2021 року (а.с. 9-10).

Також встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним шлюбного договору від 06.01.2021 рок у№20 (а.с. 42-45, 46-49).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказану вище позовну заяву ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року у справі №175/729/22 залишено без розгляду.

Частинами першою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України встановлено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Серед загальних засад регулювання сімейних відносин у частині другій статті 7 СК України закріплена можливість урегулювання цих відносин за домовленістю (договором) між їх учасниками.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 9 СК України визначає загальні межі договірного регулювання відносин між подружжям, а саме: така домовленість не повинна суперечити вимогам СК України, іншим законам та моральним засадам суспільства. Під вимогами законів у цьому випадку слід розуміти імперативні норми, що встановлюють заборону для договірного регулювання відносин подружжя.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частини перша, друга статті 181 СК України).

Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується (частина перша статті 189 ЦК України).

Частиною другою статті 93 СК України передбачено, що майнові права та обов`язки подружжя як батьків можуть бути визначені шлюбним договором.

За змістом частини першої, другої статті 99 СК України сторони можуть домовитися про надання утримання одному з подружжя незалежно від непрацездатності та потреби у матеріальній допомозі на умовах, визначених шлюбним договором.

Якщо у шлюбному договорі визначені умови, розмір та строки виплати аліментів, то в разі невиконання одним із подружжя свого обов`язку за договором аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Встановлений частиною другою статті 189 СК України порядок стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса не може бути перешкодою для звернення за захистом порушених прав до суду. Окрім того, законодавець передбачив додаткову можливість спрощеного стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса саме в інтересах дітей з метою спрощення процедурних питань, але в жодному разі цим правом не обмежив право на судовий захист.

Договір, в тому числі шлюбний договір, насамперед, є категорією цивільного права, тому відповідно до статті 8 СК України у випадках договірного регулювання сімейних відносин повинні застосовуватися загальні норми статей 3, 6 ЦК України щодо свободи договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статі 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

За змістом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт укладення сторонами шлюбного договору 06.01.2021 року; враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за шлюбним договором в частині сплати коштів на утримання позивачки в період з з 18.02.2021 року по 15.05.2021 року та з 15.06.2021 року по 31.12.2021 року належним чином не виконував; приймаючи до уваги умови вказаного договору, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості по сплаті коштів на утримання дружини за період з 18.02.2021 року по 15.05.2021 року в розмірі 2857,10 дол. США та за період з 15.06.2021 року по 31.12.2021 року в розмірі 32500,00 дол. США, а всього 35357 (тридцять п`ять тисяч триста п`ятдесят сім) дол. США 10 центів.

Також до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає заборгованість по сплаті коштів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 18.02.2021 року по 31.12.2021 року в розмірі 103571 (сто три тисячі п`ятсот сімдесят один) дол. США 40 центів.

Зазначена вище заборгованість підтверджується розрахунками заборгованості, що наведені у позовній заяві, відповідає умовам шлюбного договору та не спростована відповідачем.

Твердження відповідача про недоведеність позовних вимог щодо спільного проживання дітей з матір`ю - є безпідставним. У даному випадку сторони погодили в шлюбному договорі, що діти проживають разом з матір`ю. Шлюбним договором від 06.01.2021 року не визначено умов звільнення відповідача від обов`язку виконання вимог пункту 4.4 цього договору в частині сплати коштів на утримання дітей. Також цей договір не містить умов про звільнення відповідача від обов`язку виконання вимог пункту 4.4 цього договору в частині сплати коштів на утримання позивачки, у зв`язку з порушенням нею пункту 4.1 (проживання дітей разом з матір`ю). Більше того, доказів невиконання позивачкою умов договору пункту 4.1 (проживання дітей разом з матір`ю) не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство України не містить.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить законодавству України.

Позовні вимоги в частині стягнення на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 103571,40 дол. США задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Згідно змісту позовної заяви, при обґрунтуванні позовної вимоги про стягнення пені позивачка посилається на статтю 196 СК України (а.с. 4).

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як випливає зі змісту цієї норми, визначений нею розмір відповідальності застосовується лише, якщо особа була зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Тому договірну відповідальність батьки повинні визначати самостійно. Такий висновок узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: якщо аліменти сплачуються не за рішенням суду, а згідно з укладеним між батьками договором, передбачена статтею 196 СК санкція застосовується за наявності прямої вказівки про це в договорі.

У позовній заяві при обґрунтування вимог щодо стягнення пені позивачка не посилається на умови шлюбного договору від 06.01.2021 року.

Таким чином, враховуючи, що шлюбний договір від 06.01.2021 року не містить умов про підстави, порядок та розмір нарахування неустойки (пені), підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 103571,40 дол. США на підставі статті 196 СК України - відсутні.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 24 липня 2019 року у справі №645/5783/16-ц.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, допустив неправильне застосування норм матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 7106 (сім тисяч сто шість) грн. 82 коп.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість по сплаті коштів на утримання дружини за період з 18.02.2021 року по 15.05.2021 року в розмірі 2857,10 дол. США, за період з 15.06.2021 року по 31.12.2021 року в розмірі 32500,00 дол. США, а всього 35357 (тридцять п`ять тисяч триста п`ятдесят сім) дол. США 10 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість по сплаті коштів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 18.02.2021 року по 31.12.2021 року в розмірі 103571 (сто три тисячі п`ятсот сімдесят один) дол. США 40 центів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 7106 (сім тисяч сто шість) грн. 82 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова