Ухвала

18 липня 2023 року

місто Київ

справа № 753/16273/22

провадження № 61-9976ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року

за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (місто Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», начальник Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у (місто Київ) Заєць Руслан Олексійович,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції заявника

ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернувся до суду зі скаргою, у якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (місто Київ) Зайця А. М. (далі - начальник Дарницького ВДВС у місті Києві), що полягає у відмові зняти арешт з майна ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 51187406 та № 59232752;

- зобов`язати начальника Дарницького ВДВС у місті Києві або іншу посадову особу (державного виконавця) цього Відділу зняти (скасувати) арешт коштів, що містяться на всіх рахунках ОСОБА_1 , зокрема на рахунках, відкритих в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПРИВАТБАНК», Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», Акціонерному товаристві «ОЩАДБАНК», накладений постановою старшого державного виконавця Осовською В. В. 27 травня 2019 року;

- зобов`язати начальника Дарницького ВДВС у місті Києві або іншу посадову особу (державного виконавця) цього Відділу зняти (скасувати) арешти (заборони відчуження) з усього майна ОСОБА_1 , накладені постановою старшого державного виконавця Осовської В. В. 27 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 51187406, за виконавчим написом від 14 березня 2014 року № 935;

- зобов`язати начальника Дарницького ВДВС у місті Києві або іншу посадову особу (державного виконавця) цього відділу зняти (скасувати) арешти (заборони відчуження) з коштів та усього майна ОСОБА_1 , накладені державним виконавцем у виконавчому провадженні № 59232752 за дублікатом виконавчого листа від 14 березня 2019 року № 753/16296/14.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою від 16 лютого 2023 року Дарницький районний суд міста Києва відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Суд здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 31 травня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 04 липня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Правилами частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заявник, зазначаючи, що суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цих судових рішень визначив, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц, від 13 липня 2022 року у справі 2/0301/806/11, відповідно до яких наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також будь-яких відомостей щодо рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, від 03 грудня 2020 року у справі № 824/171/18-а, від 31 березня 2021 року у справі № 420/1536/19, за змістом яких підставою для стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні про стягнення з боржника грошових коштів, є здійснення державним виконавцем дій з фактичного стягнення із боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується від розміру фактично стягнутих сум;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, згідно з якими виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи привели до виконання рішення;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що у матеріалах справи не міститься інформації про вчинення державним виконавцем у примусовому порядку стягнення із ОСОБА_1 на користь стягувача зазначених у виконавчому документі коштів, тобто що державний виконавець фактично вчиняв дії щодо виконання такого виконавчого документа;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що державний виконавець не повідомляв ОСОБА_1 про ухвалення постанови від 05 грудня 2019 року про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 138 793, 84 грн;

- (5) суд апеляційної інстанції залишив без розгляду клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та розглянув апеляційну скаргу без його участі.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Дарницького районного суду мста Києва цивільну справу № 753/16273/22 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (місто Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», начальник Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у (місто Київ) Заєць Руслан Олексійович.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак