Справа № 509/654/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь в порядку спрощеного провадження заяву Державного підприємства «ТВК» про роз`яснення рішення у цивільній справі №2-3083/2006 за позовом

ОСОБА_1

до

Державного підприємства Міністерства оборони України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК»)

про

зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності,

а також за зустрічною позовною заявою

Державного підприємства Міністерства оборони України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК»)

до

ОСОБА_1

про

визнання недійсним п.п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року,-

ВСТАНОВИВ:

Заява мотивована тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підставою виникнення права власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) являється заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дану реєстрацію ДП «ТВК» скасувати не надається можливим, оскільки заочне рішення по справі № 2-3083/2006 було скасовано та об`єднано із зустрічним позовом ДП МОУ «Південь», та при постановлені рішення по справі №2-803/2009 позовні вимоги ДП МОУ «Південь» було задоволено та визнано недійсним п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року, але при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 не було зазначено про відмову в позовній заяві, або залишення без розгляду.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підставою виникнення права власності ОСОБА_1 зареєструвала право власності на підставі заочного рішення Овідіопольського районного суду за №2-3083/2006 року від 19.12.2006 року.

Але, як вбачається із наданих копій рішень, за № 2-3083/2006 р. скасовано заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП МОУ «Південь» про зобов`язання передати новостворене майно.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.01.2009 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ДП МОУ України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності та зустрічну позовну заяву ДП МОУ «Південь» до ОСОБА_1 про визнанння недійсними п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року об`єднано в одне провадження.

Так, ДП «ТВК» для виконання Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 відповідно до якого право власності ОСОБА_1 відсутнє, так як підставою визнання права власності являлись: заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року, яке ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.12.2008 року було скасоване та пункти п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди №И/145 до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року, які були визнанні недійсними.

Так, з метою виконання Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 відповідно до яких право власності ОСОБА_1 відсутнє та надалі для реєстрації права власності ДП «ТВК» виникла необхідність у роз`ясненні судового рішення.

Таким чином, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року № 2-803/2009 року станом на день реєстрації заяви про роз`яснення рішення суду, не виконане, строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання, не закінчився.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, представник Державного підприємства «ТВК» просила роз`яснити рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року № 2-803/2009 року та зазначити, чи є припиненим право власності, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Представник заявника ОСОБА_2 пояснила, що у зв`язку із реєстрацією права власності на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) на підставі заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року (реєстраційний номер 17512788) ДП «ТВК» перебуваючи відповідно до Наказів ФДМУ у приватизації не може виконати вимоги чинного законодавства. Також, пояснила що відповідно до довідки Овідіопольського районного суду Одеської області №5/49/2022 від 28.12.2022 р. рішення по справі № 2-3083/2006 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності було скасовано ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.12.2008 року та ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.01.2009 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ДП МОУ України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності із зустрічною позовною заявою ДП МОУ «Південь» до ОСОБА_1 про визнання недійсними п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року об`єднано в одне провадження. Надалі Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року позовні вимоги ДП МОУ «Південь» до ОСОБА_1 про визнання недійсними п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року задоволено. Представник просила роз`яснити рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року, оскільки через зміни в Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ДП «ТВК» позбавлено можливості зареєструвати за собою право власності на належне йому складсько-торгівельне приміщення №С2-5, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Частиною 3 ст. 271 ЦПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

За таких обставин суд вважає необхідним розглянути дану справу у відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явились.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про роз`яснення рішення підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за № 2-3083/2006. Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року позов ОСОБА_1 до ДП МОУ «Південь» про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності визнання недійсним задоволено.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підставою виникнення права власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) являється заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.12.2008 року заочне рішення по справі №2-3083/2006 року за позовом ОСОБА_1 до ДП МОУ «Південь» скасовано.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.01.2009 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ДП МОУ України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності та зустрічну позовну заяву ДП МОУ «Південь» до ОСОБА_1 про визнання недійсними п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року об`єднано в одне провадження.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року позовні вимоги ДП МОУ «Південь» до ОСОБА_1 про визнання недійсними п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року задоволено та визнано недійсним п.2.1.2., п.5.2. додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року укладених між Державним підприємством Міністерства Оборони «Південь» та ОСОБА_1 . Апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області на рішення Овідіопольського районного суду від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 не подавалась.

Відповідно до Довідки за вих.№5/49/2022 від 28.12.2022 року наданої Овідіопольським районним судом Одеської області, справа №2-3083/2006 за позовом ОСОБА_1 до ДП МОУ України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності 19.12.2006 року винесено заочне рішення. Дане рішення на даний час в суді не збереглось.

09 грудня 2008 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ДП МОУ «Південь» про перегляд зазначеного заочного рішення. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 грудня 2008 року по справі №2-3083/2006 судом винесено ухвалу, якою справу залишено без руху та надано термін для усунення недоліків до 29.12.2008 року. Ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області зберігається в архіві суду.

Так, 30 грудня 2008 року Овідіопольським районним судом Одеської області постановлено ухвалу, відповідно до якої заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року за позовом ОСОБА_1 до ДП МОУ України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку.

29 січня 2009 року ДП МОУ «Південь» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 за №2-803/2009 по якій 10 лютого 2009 року за позовом ДП МО України «Південь» до ОСОБА_1 про визнання недійсним п.2.1.2, п.5.2 Додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року судом винесено рішення яким позов ДП МО України «Південь» - задоволено. Апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області на рішення Овідіопольського районного суду від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 року не подавалась.

Відповідно до наказу №1087 від 07.12.2017 року та згідно наказу №524 від 30.11.2020 року про внесення змін до наказу №1087 « Про затвердження Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання» згідно п.3, п.п. 3.1 справи позовного провадження зберігаються 5 років, цивільна справа №2-803/2009 року знищена за строками давності та рішення суду від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 року зберігається в архіві Овідіопольського районного суду Одеської області.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 травня 2023 року за заявою ДП «ТВК» було відновлено втрачене провадження у цивільній справі у № 2-3083/2006 (2-803/2009) за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») про зобов`язання передати новостворене нерухоме майно та визнання права власності, а також за зустрічною позовною заявою Державного підприємства Міністерства оборони України «Південь» (правонаступник ДП «ТВК») до ОСОБА_1 про визнання недійсним п.п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року.

Згідно з наказами Фонду державного майна України від 10.02.2011 року №164 «Про перелік об`єктів, що підлягають приватизації» та від 15.02.2011 року №189 «Щодо приватизації ЦМК Державного підприємства «ТВК», цілісний майновий комплекс Державного підприємства «ТВК» було включено до переліку об`єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації (шляхом продажу за конкурсом) та прийнято відповідне рішення про приватизацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.02.2020 року № 84-р єдиний майновий комплекс Державного підприємства «ТВК» () передано із сфери управління Державної служби з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва до сфери управління Фонду Державного майна у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України „Про Фонд державного майна України, Фонд є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належить до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до п.1.1. Статуту Державне Підприємство «ТВК» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності, та належить до сфери управління Фонду державного майна України.

Відповідно до п.1.2. Державне підприємство «ТВК» є правонаступником державного підприємства «Південь», створеного відповідно до наказу Міністерства оборони України від 15.07.1998 року №286 та перейменованого згідно з наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 12.10.2010 року №315.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підставою виникнення права власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) являється заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.12.2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дану реєстрацію ДП «ТВК» скасувати не надається можливим, оскільки рішення по справі № 2-3083/2006 було скасовано та постановлено нове рішення за зустрічними позовними вимогами ДП МОУ «Південь» до ОСОБА_1 про визнання недійсним п.2.1.2, п.5.2 Додаткової угоди від 12.10.2006 року до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року.

Так, ДП «ТВК» для виконання Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 відповідно до яких право власності ОСОБА_1 відсутнє та надалі для реєстрації права власності за ДП «ТВК» виникла необхідність у роз`ясненні судового рішення.

Суд при дослідженні наданих доказів, вбачає, що підставою для звернення до суду ОСОБА_1 до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовною заявою до ДП МОУ «Південь» про зобов`язання передати новостворене майно та визнання права власності став інвестиційний Договір №144 від 14.10.2005 року та додаткова угода №И/145 стали п.2.1.2, п.5.2, які в подальшому були визнані недійсними, відповідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області. Судом встановлено, що при винесенні рішення Овідіопольським районним судом Одеської області від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 року за позовною заявою ДП МОУ «Південь» до ОСОБА_1 про визнання недійсним п.2.1.2, п.5.2 додаткової угоди №И/145 до інвестиційного договору №144 від 14.10.2005 року як у випадку з вищевказаною справою, були зазначені одні й ті самі підстави для визнання даних пунктів інвестиційних договорів недійсними.

Статтею 271 ЦПК України визначено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен надавати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зі змінами від 05.12.2019 року) визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Підстави припинення права власності визначені статтею 346 ЦК України. Право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 346 ЦК України).

Враховуючи наведені обставини справи та норми закону і те, що право власності ОСОБА_1 на складсько-торгівельне приміщення №С2-5, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не може належати на підставі рішення, яке відповідно до наданих доказів скасовано, та відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року підстави виникнення права власності, а саме п.2.1.2 та п.5.2 додаткової угоди №И/145 до інвестиційного договору №И/144 від 14.10.2005 року (укладений між ДП МОУ «Південь» та ОСОБА_1 ), були визнані недійсними, суд вважає необхідним роз`яснити рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року по справі №2-803/2009 року, а саме, що право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинено.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Державного підприємства «ТВК» - задовольнити.

Роз`яснити, що право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 17512788, припинено.

Роз`яснити, що право власності на складсько-торгівельне приміщення №С2-5 за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню за вищевикладених обставин в описовій частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя А.І. Бочаров