УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року

м. Харків

справа № 638/2770/22

провадження № 6/638/189/23

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гасана М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Нижник Вікторії Василівни до ОСОБА_1 про заміну стягувача,

установив:

21 квітня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ» чи/або Заявник) Нижник Вікторія Василівна звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про заміну стягувача.

Заява мотивована тим, що 30 грудня 2022 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/2770/22 позовні вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» заборгованість за кредитним договором № від лютого 2021 року в розмірі 234 650 (двісті тридцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят) грн 31 коп., а також судовий збір.

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20230127 (далі - Договір відступлення прав вимоги), відповідно до якого, право грошової вимоги за кредитним договором № від 5 лютого 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», копія витягу з Договору відступлення прав вимоги, засвідчена належним чином, додається до даної заяви.

Згідно з п. 1.1. Договору відступлення прав вимоги на умовах, встановлених цим Договором, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними договорами та/або Заставодавців за Договорами застави, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Копія витягу з додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги (Реєстр Боржників), засвідчена належним чином, додається до даної заяви.

Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах та Заставодержателя за Договорами застави, що входить до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними Договорами та Заставодержателя за Договорами застави, включаючи право вимагати від Боржників та/або Заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними Договорами та Договорами застави.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 5 лютого 2021 року в сумі 234 650,31 грн, з яких:

- 183 556,33 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 14,68 грн - сума заборгованості за річними відсотками;

- 51 079,30 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками;

- 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги здійснювались безпосередньо ТОВ «ФК «ЦФР» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Враховуючи те, що в Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги міститься інформація щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, надаємо Витяг з Додатку №9 1 до Договору відступлення прав вимоги, що містить лише дані ОСОБА_1 .

Згідно з п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

При цьому, з урахуванням вимог законодавства України, у день переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги, тобто у день укладення даного Договору, Сторони зобов`язуються укласти (з нотаріальним посвідченням) Договір відступлення прав за нотаріально посвідченими Договорами застави (щодо відступлення Права Вимоги за Договорами застави, які не є нотаріально посвідченими, окремі договори між Сторонами не укладаються, таке відступлення повністю врегульовується і підтверджується цим Договором).

Цей Договір, а також Договір відступлення прав за нотаріально посвідченими Договорами застави є підтвердженням фактичної передачі ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги щодо ОСОБА_2 у повному обсязі відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 6.2.4. Договору відступлення прав вимоги передбачено, що відступлення Права Вимоги за цим Договором здійснюється без згоди Боржників та Заставодавців.

Відповідно до п. 6.3. Договору відступлення прав вимоги з моменту переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги, відповідно до умов п. 6.2.3 цього Договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах та Договорах застави, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами. Разом з Правами Вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій Боржникам/Заставодавцям щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержить від Боржників/Заставодавців на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання Боржника.

Станом на день подання даної заяви до суду, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/2770/22 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», залишається не виконаним, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від добровільного виконання даного рішення суду.

На підставі вищевикладеного просить замінити стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у виконавчому листі, виданого на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/2770/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 5 лютого 2021 року, на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, Реквізити ІВАN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк»).

Судові засідання з розгляду даної заяви проводити за відсутності представника заявника.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Нижник В.В. про заміну стягувача залишено без руху.

Судом зазначено, що, звернувшись з заявою про заміну стягувача, заявником до заяви не додано копій виконавчих листів, що позбавляє суд можливості належним чином встановити всі фактичні обставини справи, здійснити повний та всебічний розгляд заяви.

На виконання ухвали суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначено, що у ТОВ «ФК «ЄАПБ» відсутні відомості стосовно наявності виконавчого листа № 638/2770/22, що не уможливлює виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Нижник В.В. про заміну стягувача. Призначено судове засідання у справі.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Нижник В.В. подала до суду заяву про розгляд заяви без її участі.

За змістом частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та дослідивши додані до неї матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною першою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала справа № 638/2770/22 за позовом ТОВ «ФК «ЦФР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 5 лютого 2021 року.

30 грудня 2022 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/2770/22 позовні вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» заборгованість за кредитним договором № від лютого 2021 року в розмірі 234 650 грн 31 коп., а також судовий збір.

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до якого, право грошової вимоги за кредитним договором № від 5 лютого 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно з п. 1.1. Договору відступлення прав вимоги на умовах, встановлених цим Договором, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними договорами та/або Заставодавців за Договорами застави, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Копія витягу з додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги (Реєстр Боржників), засвідчена належним чином, додається до даної заяви.

'

Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах та Заставодержателя за Договорами застави, що входить до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними Договорами та Заставодержателя за Договорами застави, включаючи право вимагати від Боржників та/або Заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними Договорами та Договорами застави.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 5 лютого 2021 року в сумі 234 650,31 грн, з яких:

- 183 556,33 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 14,68 грн - сума заборгованості за річними відсотками;

- 51 079,30 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками;

- 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Згідно з п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 55 ЦПК України передбачено процесуальне правонаступництво, а саме визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частини друга, третя статті 512 ЦПК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Суд виходить з того, що відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, є обов`язковими для особи, яку він замінив.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від 25 червня 2019 року в справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року в справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року в справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає відновленню у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

Тобто, правонаступник має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження тільки за наявності відкритого і не закінченого виконавчого провадження.

З наведених норм Цивільного процесуального кодексу України випливає, що заміна сторони виконавчого провадження може відбуватись як при відритому виконавчому провадженні, так і за відсутності відкритого виконавчого провадження.

За наявності відкритого виконавчого провадження сторона (заінтересована особа) має подати заяву про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні, а за відсутності відкритого виконавчого провадження - заяву про заміну сторони її правонаступником у виконавчому листі.

З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Наслідки зазначеного є обов`язковими також для правонаступника, незалежно від того, замінив він первинного стягувача у виконавчому документі чи як сторону у виконавчому провадженні.

Саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 663/3653/20 провадження № 61-12066св21.

Так, Товариство у первісній поданій до суду заяві просило замінити стягувача у виконавчому листі.

Водночас, у заяві на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року ТОВ ФК «ЄАПБ», просить замінити стягувача ТОВ «ФК «ЦФР» у справі № 638/2770/22 за позовом ТОВ «ФК «ЦФР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 5 лютого 2021 року на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Проте у заяві не зазначено, про що саме просить заявник, тобто про заміну стягувача у виконавчому листі чи про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Слід звернути увагу, що заявник має право звернутись з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі лише у разі відсутності відповідного відкритого виконавчого провадження або із заявою про заміну стягувача у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа за наявності такого виконавчого провадження.

Окрім того, в заяві також не зазначено обставин про те, чи відкрито виконавче провадження, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження, на якій стадії воно знаходиться станом на цей час, як і обставин про відсутність відкритого виконавчого провадження. Відповідних доказів матеріали справи також не містять, що унеможливлює встановлення судом відповідних фактичних обставин. Доказів щодо завершення цього виконавчого провадження у зв`язку з закінченням, поверненням виконавчого листа без виконання тощо матеріали справи також не містять.

Суд звертає увагу на те, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача саме з моменту видачі такого виконавчого документа.

Проте, суду не було надано копії виконавчого листа, як і копії рішення суду, на примусове виконання якого був виданий виконавчий лист.

Разом із тим, на виконання ухвали суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило про те, що відсутні відомості щодо наявності виконавчого листа № 638/2770/22, що не уможливлює виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року.

Жодних копій матеріалів виконавчого провадження до заяви також додано не було.

Відповідно до положень статті 84 ЦПК України учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно п.2 частини другої статті 84 ЦПК України, у клопотання повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно п.4 частини четвертої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до п.4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Зазначена інформація має значення для всебічного та повного з`ясування обставин справи і справедливого та правильного її вирішення.

Разом із тим, з відповідним клопотанням представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів, зокрема, належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження, до суду не звертався.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства про заміну стягувача у виконавчому листі № 2-347/10, оскільки така заміна можлива лише у разі відсутності відповідного відкритого виконавчого провадження, що Товариством необгрунтовано та не доведено.

Також суд роз`яснює, що Товариство має право звернутись з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі № 638/2770/22 повторно, зазначивши у заяві відповідні обставини та подавши докази відсутності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, або ж звернутись з заявою про заміну стягувача у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, подавши докази наявності такого виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що всупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України, ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» не довело належними та допустимими доказами обставини, які мають значення для справи і на які воно посилається як на підставу своїх вимог, тому правові підстави для задоволення заяви про заміну стягувача відсутні.

Керуючись статтями 258 - 260, 268,442 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Нижник Вікторії Василівни до ОСОБА_1 про заміну стягувача - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Повний текст ухвали складено 13 липня 2023 року.

Суддя В.М. Яковлева