Справа № 199/1023/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_15 , треті особи ОСОБА_2 , Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_15 , треті особи ОСОБА_2 , Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого залишилася спадщина, яку позивачка прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори.

Іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивачки.

13.10.2022 року ОСОБА_1 отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 ..

Крім цього, до складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_2 , який належав батькові чоловіка позивачки - ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав після смерті діда - ОСОБА_5 .

Позивачкою зазначено, що відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів 24.07.1986 року, ОСОБА_5 належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв батько чоловіка позивачки ОСОБА_4 , шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном, однак не оформив спадкових прав.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті ОСОБА_3 вступив в управління та володіння спадщиною, користувався присадибною ділянкою, обробляв сад та город, сплачував комунальні платежі за будинок, оплачував страхові платежі, оформлював документи на будинок. Із 1975 року будинок знаходився у володінні та користуванні ОСОБА_3 , а з 17.06.1993 року в будинку зареєстрований та проживає син позивачки - відповідач ОСОБА_15 разом із членами його сім`ї.

Позивачка ОСОБА_1 зазначила, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3 , що підтверджується, зокрема, Свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Комінмет» м.Дніпропетровська 04.04.1995 року, згідно з розпорядженням від 04.04.1995 року за № 237, зареєстрованого у Дніпропетровському МБТІ та записаного у реєстрову книгу №20п за реєстровим № 27 (спадкова справа №2/2010, зареєстровано в реєстрі за №3-1298).

Втім, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2022 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Тому, посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 63,9 кв.м, житловою площею 22,3 кв.м, із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_4 , який не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_3 , який також не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представник адвокат Тесля Н.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила слухати справу у її відсутності, про що надала до суду письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнав та проти його задоволення не заперечував.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори просив розглянути справу у його відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що надав письмову заяву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та копію спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.1961 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданим 20.10.1961 року, актовий запис №1142. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 20.07.2009 року, актовий запис №1166 (а.с.24).

Після смерті ОСОБА_3 . Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №2/2010 (а.с.88-148).

06.01.2010 року синами померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяву до Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори, згідно з якою вони відмовилися від спадщини на користь дружини померлого - ОСОБА_1 (а.с.82).

26.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у якій зазначила, що спадкове майно складається з будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради №5636, станом на 31.12.2012 рік в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_2 , містяться відомості про зареєстроване право власності в цілому: гр. ОСОБА_5 (вказано російською мовою згідно правовстановлюючого документу), на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.1986 року, виданого АНД відділом комунального господарства, на підставі рішення виконавчого комітету АНД районної Ради народних депутатів №414/7 від 11.07.1986, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №461, за реєстровим №135 (а.с.144).

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 24.07.1986 року АНД відділом комунального господарства, житловий будинок із приналежними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 (а.с.28).

Згідно з Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №312316551 від 13.10.2023, інформація про зареєстроване право на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня.

Відповідно до листа управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №2499/299-22 від 19.09.2022, станом на 31.12.2012 підтвердити або спростувати наявність або відсутність зареєстрованих прав на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , немає можливості.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №6 від 30.03.2022, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 років, номер актового запису 108, дата складання 24.01.1947 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.19).

Згідно з Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №9 від 26.07.2022, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 69 років, номер актового запису 4, дата складання 02.01.1975 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, видане свідоцтво НОМЕР_3 від 02.01.1975 року (а.с.98).

Як зазначено в архівній довідці Державного архіву Дніпропетровської області №М-664/о/217-22, у Метричній книзі Покровської церкви міста Катеринослава є запис №161 про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 (за старим стилем) дитини чоловічої статі, названого на ім`я « ОСОБА_4 ». В графі «Звание, имя, отчество и фамилия родителей, какого вероисповедания» вказано: «Могилевской губернии, Рогачевского уезда, крестьянин ОСОБА_9 и законная жена его ОСОБА_10 » (а.с.143).

Відповідно до листа №14/5-6055 від 29.07.2022 відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про реєстрацію ОСОБА_5 , 1874 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , зазначено, що картотека з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_2 в розпорядженні Департаменту станом на 28.07.2022 - відсутня (а.с.145).

Згідно з Листом №14/5-6054 від 29.07.2022 відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про реєстрацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , зазначено, що картотека з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_2 , в розпорядженні Департаменту станом на 28.07.2022 - відсутня (а.с.144 зпорот)..

Відповідно до ст. 418 ЦК УРСР 1922 року (в редакції 17.12.1945 року) спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Якщо хто-небудь з дітей спадкодавця помре до відкриття спадщини, його спадкова частка переходить до його дітей (внуків спадкодавця), а в разі їх смерті - до їх дітей (правнуків спадкодавця). У разі відсутності зазначених спадкоємців або неприйняття ними спадщини, спадкоємцями за законом є працездатні батьки, а при їх відсутності - брати і сестри померлого.

Відповідно до ст.ст. 429, 430 ЦК УРСР 1922 року (в редакції 17.12.1945 року) якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмову від спадщини, він вважається таким, що прийняв її. Спадкоємці, відсутні в місці відкриття спадщини, можуть прийняти спадкове майно особисто або через повірених на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 спадкові справи та видані на підставі них свідоцтва про право на спадщину, а також заповіти та спадкові договори відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на підставі них свідоцтва про право на спадщину) №70326032 від 14.10.2022 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №70326038 від 14.10.2022 (а.с.139).

Відповідно до листа Державного архіву Дніпропетровської області №М-1741/0/217-22, направлено актовий запис №198 від 20.02.1932 року про народження ОСОБА_3 (ф.Р-6508, спр.92, арк.42-42зв.), який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько ОСОБА_11 , 1905, мати ОСОБА_12 1907.

Згідно з Посвідкою про народження НОМЕР_4 , виданого обл.архівом РАЦС 26.12.1944 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є (мовою оригіналу) батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_12.

Отже даним підтверджено, що ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 було прийнято спадщину, однак не оформлено спадкових прав.

Згідно зі ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На підставі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів, тощо.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №2/2010 після смерті ОСОБА_3 , Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на підставі них свідоцтва про право на спадщину) №70325990 від 14.10.2022, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №70325998 від 14.10.2022, відомості щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , 1905 року народження, відсутні.

Отже, у встановлений законом строк жоден зі спадкоємців ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Єдиною особою, яка фактично вступила в управління будинком, є ОСОБА_3 , що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг, квитанціями про сплату обов`язкових страхових платежів, страховими свідоцтвами, сплаченими за майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , прізвище страхувальника: « ОСОБА_2 ».

Таким чином, в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), особою, яка прийняла спадщину, визнається ОСОБА_3 . Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не виявлено.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , його сини - спадкоємці ОСОБА_15 та ОСОБА_2 відмовилися від спадщини на користь матері - дружини померлого ОСОБА_1 , що підтверджується їх заявою від 06.01.2010 (а.с.82).

ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується листом №14/5-6036 від 29.07.2022 відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.105 зворот.).

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України також визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, захист права на спадщину здійснюється в судовому порядку.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 63,9 кв.м, житловою площею 22,3 кв.м, із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_4 , який не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_3 , який не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 16, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268- 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_15 , треті особи ОСОБА_2 , Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 63,9 кв.м, житловою площею 22,3 кв.м, із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя