ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Головко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13 лютого 2019 року та рішення цього ж суду від 07 березня 2019 року, постановлені суддею Ніколаєнко І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в:

06.12.2017 ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом, уточнивши його вимоги заявою від 28.09.2018. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 04.10.2016 між нею, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 укладено договір позики, за умов якого останньому надано у тимчасове користування грошові кошти в сумі 2 500 000,00 грн., зі строком виконання зобов`язання до 31.01.2017. Зобов`язання за договором позики забезпечено іпотекою, на умовах договору, укладеного між сторонами 04.10.2016 та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В., в реєстрі за №680.

Згідно п.2 іпотечного договору, для забезпечення зобов`язань відповідачем за договором позики грошових коштів, ОСОБА_4 передав у іпотеку позивачу нерухоме майно, що належало йому на праві власності, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху №№13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,2 кв.м та нежитлові приміщення підвалу №1-7, загальною площею 221,3 кв. м. в літ. «А-4», загальною площею будівлі 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач у визначений договором позики строк (31.01.2017) грошові кошти в повному обсязі не повернув та має прострочену заборгованість. 20.10.2017 йому було надіслано претензію з вимогою належного виконання договору та застереженням про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 04.10.2016, у разі невиконання ним зобов`язань за договором позики. Зазначена вимога була отримана відповідачем, але проігнорована.

Станом на 30.09.2018 загальний розмір заборгованості за договором позики від 04.10.2016 складає 3 037 050,00 грн., з яких: заборгованість за позикою складає 2 500 000,00 грн., розмір інфляційних втрат - 412 050,00 грн., 3% річних - 125 000,00 грн.

Із підстав викладеного, з метою відновлення порушеного права, просить, у рахунок погашення заборгованості у розмірі 3 037 050,00 грн. за договором позики від 04.10.2016, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.10.2016, шляхом надання ОСОБА_3 права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху №№13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,2 кв.м та нежитлові приміщення підвалу №№1-7, загальною площею 221,3 кв.м. в літ. «А-4», загальною площею будівлі 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , із наданням усіх повноважень продавця, у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату, місцевого самоврядування та інших уповноважених органах, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за ціною не менше 3037050,00 грн.

22.02.2018 третя особа ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, у якому просить визнати недійсним договір іпотеки, посвідчений 04.10.2016 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. та зареєстрований в реєстрі під №680./а.с.38-41 т.1/

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.10.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»./а.с.217-218 т.1/

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.10.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 ; прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання договору іпотеки недійсним в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки./а.с.219-220 т.1/

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.02.2019 клопотання представника позивача про залишення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору без розгляду - задоволено.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання договору іпотеки недійсним - залишено без розгляду на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 07.03.2019 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: ПАТ «Креді Агріколь Банк» - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості в розмірі 3 037 050,00 грн. за договором позики від 04.10.2016, яка складається із заборгованості за договором позики у розмірі 2 500 000,00 грн., інфляційних витрату розмірі 412 050,00 грн., 3% річних у розмірі 25 000,00 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.10.2016, шляхом надання ОСОБА_3 права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 04.10.2016, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху №№13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,2 кв.м та нежитлові приміщення підвалу №№1-7, загальною площею 221,3 кв. м. в літ. « А-4», загальною площею будівлі 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , із наданням усіх повноважень продавця, в тому числі, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату, місцевого самоврядування та інших уповноважених органах, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за ціною не менше 3 037 050,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у загальній сумі 8 810,00 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що унаслідок прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором позики, забезпеченого іпотекою, у позивачки виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, шляхом надання права їх продажу будь-якій особі.

ОСОБА_2 оскаржив ухвалу від 13.02.2019 та рішення суду від 07.03.2019 в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 13.02.2019, направивши справу за його позовом до суду першої інстанції для продовження розгляду, а постановлене за наслідками розгляду позову ОСОБА_3 рішення - скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у його задоволенні.

Зазначає, що 11.12.2018 звертався в суд із заявою про закриття провадження у справі, як такої, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та, з урахуванням приписів ст.222 ЦПК України, мав правомірні очікування, що його заява буде розглянута по суті. Натомість, така заява була судом залишена без належного реагування, а його позов безпідставно залишено без розгляду.

Доводить, що він та ОСОБА_3 є суб`єктами майнового спору, який підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ФО-П ОСОБА_2 №922/6658/15 Господарським судом Харківської області, де із червня 2017 року розглядається заява про визнання права власності та витребування спірного майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 .

Наголошує, що спірні нежитлові приміщення вибули з його володіння без його згоди внаслідок проведення незаконного аукціону за заниженою ціною з подальшим його перепродажем. При цьому договір іпотеки між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено в один і той же день, посвідчено одним і тим самим нотаріусом, що і договір купівлі-продажу закладеного майна. Тому установивши викладене, суд мав застосувати ст.228 ЦК України щодо нікчемності правочину, який порушує публічний порядок.

Вважає дії ОСОБА_3 щодо прийняття в іпотеку спірного майна, за сукупності викладених обставин, такими, що не можна вважати «зваженою» поведінкою пересічного громадянина, а сам спір штучно створеним.

Повідомляє, що із 16.05.2008 спірні нежитлові приміщення на підставі договору іпотеки №1634/2008-3 перебували в іпотеці ПАТ «Крелі Агріколь Банк». Такий договір є чинним, а тому у спірних правовідносин суд повинен був застосувати вимоги ч.1 ст.13 Закону України «Про іпотеку» щодо пріоритетності такої іпотеки над наступною та черговості задоволення вимог іпотекодержателей нерухомого майна, що є предметом декількох іпотек.

Вважає, що при постановлення рішення суд не надав оцінку та не обґрунтував співрозмірність суми заборгованості (3 037 050,00 грн.) та звернення стягнення на майно (11 250 920,12 грн.), що складається із декілька відокремлених об`єктів, як того вимагає ч.5 ст.33 Закону України «Про іпотеку».

Посилаючись на судове рішення від 08.06.2017 у справі №922/6658/15, яким встановлено, що ТОВ «ГВП» не набуло право власності на нежитлові приміщення ОСОБА_2 , а отже не мало право його відчужувати ОСОБА_4 , доводить відсутність права останнього на його подальшу передачу в іпотеку ОСОБА_3 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.05.2019 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13.02.2019; у справі закінчено підготовчі дії, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 10.05.2019.

23.05.2019 відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу на ухвалу суду, яку просить залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена судом на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, що не перешкоджає його повторному зверненню в суд із відповідним позовом. Тоді як клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження заявлене ним після закінчення підготовчого провадження, а тому розгляду не підлягає.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.05.2019 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 07.03.2019; у справі закінчено підготовчі дії, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 03.06.2019.

12.06.2019 АТ «Креді Агріколь Банк» подало до Харківського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу щодо оскарження рішення.

Зазначає, що спірні нежитлові приміщення перебувають в іпотеці ПАТ «Креді Агріколь Банк» на підставі договору іпотеки №1634/2008-3, укладеного між банком та ОСОБА_2 в забезпечення основного зобов`язання ще 16.05.2008, раніше більш ніж на 8 років до укладення договору іпотеки між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Такі договори є чинними, а основне зобов`язання залишається не виконаним. Загальний розмір заборгованості складає 24 132 125,43 грн., питання її стягнення вирішується господарським судом в процесі ліквідації ФО-П ОСОБА_2 , із яких 7 289 600,00 грн. включено до вимог першої черги, як такі, що забезпечені заставою. При цьому спірні нежитлові приміщення включені до ліквідаційної маси боржника і ліквідаційна процедура триває.

Погоджується із доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_4 не є належним та добросовісним набувачем майна, а отже не мав права розпоряджатися ним. При цьому оскаржуване рішення не враховує інтереси вимоги ПАТ «Креді Агріколь Банк», як попереднього іпотекодержателя.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.09.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням сторін.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.02.2023 залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Головко А.І. заперечила проти задоволення апеляційних скарг, наполягаючи на законності оскаржуваних судових рішень.

Інші учасники судового процесу в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в порядку ч.ч.6,7,11 ст.128 ЦПК України, а тому за правилами ч.3 ст.372 цього Кодексу їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Головко А.І. та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.05.2008 між АТ «Індустріально-експортний банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 укладено договір наступної іпотеки №1634/2008-3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований в реєстрі №1895, предметом якого є наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення цокольного поверху №№13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,2 кв.м., та нежитлові приміщення підвалу №1-7, загальною площею 221,3 кв.м. в літ. «А-4», загальною площею будівлі 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (п.2.1.1. договору)./а.с.133-138 т.1/

Відповідно до п.1.3 додаткового договору №1 до договору наступної іпотеки №1634/2008-3 від 06.05.2008 за домовленістю сторін на момент укладення договору предмет іпотеки оцінено у сумі 7 289 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 (справа №922/6658/15) визнано вимоги ПАТ «Креді Агріколь Банк» у розмірі 24 132 125,43 грн., із яких 7 289600,00 грн. включено їх до реєстру вимог кредиторів до першої черги, як такі, що є забезпеченими заставою майна фізичної особи та 16 842 525,43 грн. - до третьої черги задоволення вимог кредиторів, а також 2 756,00 грн. судового збору - відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів із коштів, внесених на спеціальний банківський рахунок, відповідно до ч.2 ст.92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»./а.с.141-143 т.1/

04.10.2016 між ТОВ «ГВП» (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, а саме нежитлових приміщень цокольного поверху: №№ 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м. та нежитлових приміщень підвалу № 1-7 загальною площею 221,3 кв.м. в літ. «А-4», загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв указані нежитлові приміщення. Пунктом 2 Договору визначено, що зазначені приміщення належать ТОВ «ГВП» на підставі Свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 27.09.2016, за реєстровим №777.

04.10.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір позики, за умов якого останні позичив 2 500 000,00 грн., які зобов`язується повернути готівкою до 31.01.2017.

Якщо борг не буде повернуто ним, ОСОБА_4 , до 31.01.2017, то ОСОБА_3 має право пред`явити цей договір до стягнення в один із наступних способів: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.1 договору).

Згідно п.4 договору позики ОСОБА_4 згоден із тим, що його зобов`язання позичальника за цим договором при простроченні строку повернення позики мають бути виконані зверненням стягнення на майно, яке є предметом іпотечного договору./а.с.8 т.1/

04.10.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_3 має право в разі невиконання ОСОБА_4 забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

В забезпечення зобов`язань ОСОБА_4 за договором позики, укладеним у простій письмовій формі 04.10.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на суму 2 500 000,00 грн., на строк до 31.01.2017, ОСОБА_4 надає, а ОСОБА_3 приймає в іпотеку належні ОСОБА_4 нежитлові приміщення цокольного поверху №№13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,2 кв.м., та нежитлові приміщення підвалу №1-7, загальною площею 221,3 кв.м. в літ. «А-4», загальною площею будівлі 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (п.2 договору іпотеки).

За змістом п.3 іпотечного договору нежитлові приміщення, які передаються у іпотеку, належать іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого Непочатих В.В. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 04.10.2016 за реєстровим №678.

Згідно п.4 договору право власності на указані нежитлові приміщення зареєстровано державним реєстратором прав на нерухоме майно Непочатих В.В. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04.10.2016 за №16733493 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

За домовленістю сторони оцінюють предмет іпотеки у 2 500 000,00 грн. (п.5 іпотечного договору).

Іпотекодавець гарантує, що предмет іпотеки належить йому на праві особистої приватної власності, може бути ним відчужений і на нього у відповідності до чинного в Україні законодавства може бути звернене стягнення, а також гарантує те, що предмет іпотеки не є предметом інших договорів іпотеки та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, не заставлений, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо нього у третіх осіб не має (п.7 іпотечного договору).

Пунктом 20 іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя (шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві або шляхом придбання Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки)./а.с.9-11 т.1/

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у справі №922/6658/15, яке постановою від 26.10.2017 залишено без змін постановою Вищого господарського суду України, визнано недійсними результати другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу фізичної особи ОСОБА_2 , який проведено 22.09.2016 Товарною Біржею «Універсальний» «Торговий двір», за наслідками якого складено протокол №100220916/1 від 22.09.2016р.; визнано недійсним Акт б/н про передання права власності на нерухоме майно від 27.09.2016, Свідоцтво №777 від 27.09.2016р. про право власності ТОВ «ГВП» на нерухоме майно, що належало фізичній особі ОСОБА_2 , придбане на другому повторному аукціоні, проведеного Товарною Біржею «Універсальний «Торговий двір» 22.09.2016./а.с.42-50,51-55 т.1/

20.10.2017 ОСОБА_3 вручено ОСОБА_4 претензію, яка фактично ним отримана 25.10.2017./а.с.18-20 т.1/

26.02.2018 ОСОБА_4 подано до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання ним позову, від якої він відмовився заявою від 27.03.2018./а.с.77,84 т.1/

11.12.2018 представник ОСОБА_2 - адвокат Селіванов М.В. звернувся в суд із клопотанням про закриття провадження у справі, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства./а.с.2-3 т.2/

При постановленні ухвали про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, районний суд виходив із того, що ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 у судові засідання 17.01.2019 та 12.02.2019 не з`явились, про дату, час та місце їх проведення повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за їх відсутності не надходило, що є підставою для застосування ч.5 ст.223 ЦПК України.

Задовольняючи вимог позову ОСОБА_3 , районний суд виходив із того, що внаслідок прострочення відповідачем виконання зобов`язання з погашення заборгованості за договором позики у позивачки виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, шляхом надання їй права їх продажу будь-якій особі.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі - Кодекс №2597-VIII).

Із дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. (пункт 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу №2597-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 7 Кодексу №2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За змістом частини третьої наведеної норми Закону, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованій у справі №607/6254/15-ц від 15.01.2020, яка дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах такої справи.

У цій справі суд першої інстанції наведені норми закону не врахував та дійшов передчасного висновку про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, не вирішивши його клопотання про закриття провадження у справі, як такої, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що спірне іпотечне майно входило до складу ліквідаційної маси у справі про банкрутство ОСОБА_2 , порушеної постановою Господарського суду Харківської області від 28.01.2016 (справа №922/6658/15). Підстави відчуження такого майна, а саме, протокол повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу фізичної особи ОСОБА_2 №100220916/1 від 22.09.2016 та Акт б/н про передання права власності на нерухоме майно від 27.09.2016, Свідоцтво №777 від 27.09.2016р. про право власності ТОВ «ГВП» - визнані судом не дійсним, а питання його витребування від наступного набувача ( ОСОБА_4 ), а отже повернення до складу ліквідаційної маси, вирішується Господарським суду Харківської області у справі №922/6658/15, до участі в якій залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч.1 ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Оскільки суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про можливість розгляду цієї справи за правилами цивільного судочинства, а також враховуючи, що позовні вимоги підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, апеляційний суд скасовує ухвалу та рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.4, 377 ч.2, 255 ч.1 п.1, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13 лютого 2019 року та на рішення Київського районного суду м.Харкова від 07 березня 2019 року - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13 лютого 2019 року - скасувати.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 07 березня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про визнання договору іпотеки недійсним - закрити.

Роз`яснити, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Полтавського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Попередити про те, що у разі неподання заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, після закінчення строку на її подання, матеріали справи будуть повернуті до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.07.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця