Справа № 758/901/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Подільський районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Лещенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Конончука Д.М.,

учасники справи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Подільського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції по виконавчому провадженні № НОМЕР_5 24.09.2009 року та НОМЕР_9 від 21.02.2012 року, заінтересовані особи: Подільський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції, ГУ ПФУ у м. Києві, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - скаржник), в особі представника - адвоката Леонова О.Є., звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати бездіяльність в.о. начальника відділу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени, що полягає у незнятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 накладеного у виконавчих провадженнях № НОМЕР_5 та № НОМЕР_2 протиправною; зобов`язати в.о. начальника відділу Подільського відділу державної виконавчої служби у місії Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцову Олену зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , яке накладене в рамках виконавчих проваджень №« НОМЕР_5 та № НОМЕР_2, а саме: реєстраційний номер обтяження 10699857, дата реєстрації 10.01.2011 року, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в ВП № НОМЕР_5, тип обтяження: нерухоме майно, ВП № НОМЕР_6. Заявник (обтяжував) Відділ ДВС Подільського РУЮ у місті Києві; реєстраційний номер обтяження 13197655, дата реєстрації 02.11.2012 року, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в ВП № НОМЕР_2, тип обтяження: все нерухоме майно, реєстраційний № 1311/2. Заявник (обтяжував) Відділ ДВС Подільського РУЮ у місті Києві.

Вимоги за скаргою мотивовані тим, що у провадженні Подільського ВДВС у місті Києві на виконанні перебували виконавчі провадження № НОМЕР_5 від 24.09.2009 року (відкритого на підставі постанови № 68 від 18.08.2009 року виданої УПФУ в Подільському районі міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1 700 грн.) та № НОМЕР_2 від 21.02.2012 року (відкритого на підставі виконавчого листа № 2-743 від 20.01.2012 року виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Промекобанк" заборгованості за кредитом в розмірі 54 294 грн. 77 коп. та 662 грн. 95 коп. судових витрат). В рамках здійснення вищевказаних виконавчих проваджень було здійснено арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, про що до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено відповідні відомості: ВП № НОМЕР_5 від 12.11.2010 рік, ВП № НОМЕР_7. Реєстраційний номер обтяження 10699857, дата реєстрації 10.01.2011 року; ВП № НОМЕР_2 від 02.11.2012 року. Реєстраційний номер обтяження 13197655, дата реєстрації 02.11.2012 року. В подальшому вищевказані виконавчі провадження було завершено, у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 виконавчий лист було повернуто стягувачеві на підставі статті 47 Закону України "Про Виконавче провадження", а виконавче провадження № НОМЕР_5 закінчено в зв`язку з його виконанням. Однак, при закінченні виконавчих проваджень чинні арешти на майно ОСОБА_1 знято не було. 02.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась з скаргою до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою виключити відомості з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявні арешти в виконавчих провадженнях ВП № НОМЕР_5 і ВП № НОМЕР_2, про що винести відповідні постанови. Листом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.12.2022 року було повідомлено, що матеріали виконавчих проваджень було знищено, на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, затверджених наказом МЮ України № 1829/5 від 07.06.2017 року, а тому відсутня інформація щодо погашення боргу ОСОБА_2 , виконавчого збору та витрат виконавчого провадження і відповідно відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. Заявник вважає таку відмову неправомірною оскільки вимогами частини 2 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження'' № 606-X1V (у редакції від 06.06.2015 року), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешти на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Окрім того, наявність протягом тривалого часу (більше 10 років) нескасованого арешту на майно боржника є, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій збоку стягувача, а також відсутності будь-якого рішення про стягнення витрат є невиправдним втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

26.06.2023 року заступником начальника відділу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцовою О. подано до суду пояснення, у яких просить відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав. Станом на 22.06.2023 на адресу Відділу листи або довідки від стягувачів - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк" та АКІБ "Укрсиббанк", які б свідчили про реальне, фактичне виконання боржником рішення суду не надходили. Також, боржником ОСОБА_1 не подавались підтвердження фактичного виконання рішення суду, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Крім того, відповідно до ст. 28 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Скаржник не доводить наявність такої підстави для скасування арештів як надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Крім того, згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції та звернути увагу на статтю 433 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV повернення виконавчого документа не є підставою для закінчення виконавчого провадження. Отже зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувану. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21, від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18, від 26 квітня 2022 року у справі № 242/4601/20, від 04 листопада 2022 року у справі № 686/6010/14-ц. Оскільки постановою державного виконавця від 26 грудня 2015 року виконавчий лист № 2-743 повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV, тобто, виконавче провадження не є закінченим, а тому відсутні підстави для застосування правових наслідків, передбачених ч. 2 ст. 50 Закону №606-XIV, у вигляді зняття арешту з майна ОСОБА_1 . Борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачено, виконавчий лист № 2-743 від 20.01.2012 виданий Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк" заборгованість за кредитом у сумі 4472,28 дол. США, що еквівалентно 35268,85 грн., за відсотками - 2150,13 дол. США, що еквівалентно 16956,14 грн., три проценти річних від простроченої суми - 262,46 дол. США, що еквівалентно 2069,79 грн., а всього у загальній сумі 6884,87 дол. США, що еквівалентно 54294,77 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду - 120,00 грн., а всього 662,95 грн та виконавчий лист № 2-1778 від 11.02.2010 виданий Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ "Укрсиббанк" суми боргу у розмірі 79781,02 грн не виконані. Враховуючи вищевикладене, відсутні будь-які законні підстави для зняття арешту.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, представник скаржника - адвокат Леонов О.Є. просив у скарзі про розгляд справи у його відсутності та у відсутність ОСОБА_1 . Заінтересована особа 1 у своїх поясненнях просила про розгляд скарги за її відсутності. Відтак, у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Закону виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що у Подільському відділі Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (далі - відділ), ГУ ПФУ у м. Києві перебували наступні виконавчі провадження щодо стягнення боргів з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

21.02.2012 державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-743 від 20.01.2012 виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комериійний банк "Промекономбанк" заборгованість за кредитом у сумі 4472,28 дол. США, що еквівалентно 35268,85 грн., за відсотками - 2150,13 дол. США, що еквівалентно 16956,14 грн., три проценти річних від простроченої суми - 262,46 дол. США, що еквівалентно 2069,79 грн., а всього у загальній сумі 6884,87 дол. США, що еквівалентно 54294,77 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду - 120,00 грн., а всього 662,95 грн.

02.11.2012 державним виконавцем відділу у ВП № НОМЕР_2 прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відомості про який 02.11.2012 внесено до Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 13197655.

02.11.2012 державним виконавцем відділу у ВП № НОМЕР_2 прийнято постанову про розшук майна боржника.26.12.2015 керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV; був чинний на дату винесення постанови), державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

26.04.2011 державним виконавцем відділу прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3.

Виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1778 від 11.02.2010 виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ "Укрсиббанк" суми боргу у розмірі 79781,02 грн.

05.11.2012 державним виконавцем відділу у ВП № НОМЕР_3 прийнято постанову про розшук майна боржника.

25.12.2015 державним виконавцем у ВП № НОМЕР_3 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Як зазначає представник заінтересованої особи у своїх письмових поясненнях, станом на 22.06.2023 на адресу Відділу листи або довідки від стягувачів - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк" та АКІБ "Укрсиббанк", які б свідчили про реальне, фактичне виконання боржником рішення суду не надходили. Також, боржником ОСОБА_1 не подавались підтвердження фактичного виконання рішення суду, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Крім того, скаржником не долучено до матеріалів скарги жодних підтверджень, які б свідчили про реальну, фактичну сплату скаржником боргу за ВП № НОМЕР_2 та ВП № НОМЕР_3.

Також, суд звертає увагу, що скаржник не долучив до матеріалів скарги жодних копій документів по ВП № НОМЕР_3.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент прийняття рішення) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі ч. ч. .1, 2 ст. 50 цього Закону (чинної на момент прийняття рішення) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент прийняття рішення) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21, від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18, від 26 квітня 2022 року у справі № 242/4601/20, від 04 листопада 2022 року у справі № 686/6010/14-ц.

У зв`язку із наведеним, суд не встановив, а сторона скаржника не довела, що відбулось закінчення виконавчих проваджень, де скаржник є боржником, а саме № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, адже виконавчі листи у відповідності до постанов державних виконавців відділу повернуті стягувачеві без виконання, а тому судом не встановлено підстав для застосування положень ч. 2 ст. 50 Закону.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У зв`язку із викладеним, суд прийшов до переконання про те, що право ОСОБА_1 на розпорядження належним їй майном без будь-яких обтяжень у вигляді арешту, може бути поновлено, зокрема, шляхом виконання виконавчого листа № 2-743 від 20.01.2012 (виконавче провадження НОМЕР_9) виданий Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк" заборгованість за кредитом у сумі 4472,28 дол. США, що еквівалентно 35268,85 грн., за відсотками - 2150,13 дол. США, що еквівалентно 16956,14 грн., три проценти річних від простроченої суми - 262,46 дол. США, що еквівалентно 2069,79 грн., а всього у загальній сумі 6884,87 дол. США, що еквівалентно 54294,77 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду - 120,00 грн., а всього 662,95 грн та виконавчого листа № 2-1778 від 11.02.2010 (виконавче провадження НОМЕР_8) виданий Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ "Укрсиббанк" суми боргу у розмірі 79781,02 грн, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Скаржником не доведено, що борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником сплачено, що виконавчий лист № 2-743 від 20.01.2012 (виконавче провадження НОМЕР_9) виданий Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк" заборгованість за кредитом у сумі 4472,28 дол. США, що еквівалентно 35268,85 грн., за відсотками - 2150,13 дол. США, що еквівалентно 16956,14 грн., три проценти річних від простроченої суми - 262,46 дол. США, що еквівалентно 2069,79 грн., а всього у загальній сумі 6884,87 дол. США, що еквівалентно 54294,77 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду - 120,00 грн., а всього 662,95 грн та виконавчий лист № 2-1778 від 11.02.2010 (виконавче провадження НОМЕР_8) виданий Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ "Укрсиббанк" суми боргу у розмірі 79781,02 грн виконані, а виконавче провадження закінчено.

Враховуючи установлене вище, суд прийшов до переконання про те, що Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 та ВП № НОМЕР_8 діяв відповідно до закону, в межах повноважень, а відтак відсутні правові підстави для задоволення скарги поданої адвокатом Леоновим Олександром Євгеновичем в інтересах ОСОБА_1 та зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ).

У зв`язку із наведеним, суд прийшов до переконання про те, що у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 258, 269,270, 353, 447-452ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Подільського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції по виконавчому провадженні № НОМЕР_5 24.09.2009 року та НОМЕР_9 від 21.02.2012 року, заінтересовані особи: Подільський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції, ГУ ПФУ у м. Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа 1 - Подільський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції, , місцезнаходження: 04208, м.Київ, пр. Георгія Гонгадзе, буд. 5Б;

заінтересована особа 2 - Головне управління Пенсійного фонду України і м. Києві, , 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2023 року.

СуддяО. В. Лещенко