Справа № 645/3821/17
Провадження № 2/645/661/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Іващенко С.О.,

секретаря судових засідань Пастушенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води,

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заборгованості за опалення та підігрів води у розмірі 34 640 грн. 29 коп. за період з 01.02.2012 року по 01.06.2017 року, 3% річних у сумі 7211 грн. 90 коп., інфляційні витрати у сумі 1009 грн.19 коп., а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , і є абонентами КП Харківські теплові мережі. Позивач здійснює послуги з опалення та гарячого водопостачання мешканцям м. Харкова, а також підприємствам, установам та організаціям, які знаходяться на території міста. Надані послуги позивачу своєчасно та в повному обсязі не сплачуються споживачами м. Харкова, заборгованість перед підприємством збільшується, у зв`язку з чим підприємство несе збитки. Об`єм теплової енергії, спожитої населенням, складає 81 % від обсягу виробництва. У зв`язку із тим, що відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі сплачують послуги за опалення та підігрів води, утворилась заборгованість за опалення та підігрів води у розмірі 34640 грн. 29 коп. за період з 01.02.2012 року по 01.06.2017 року, інфляційні витрати - 1009 грн. 19 коп., 3 % річних 7211 грн. 90 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від уповноваженого представника позивача ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною в позовній заяві.

Від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Б. Огієнко надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_4 та його представника.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оскільки відповідачі своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, заяв та клопотань від них не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Дослідивши надані сторонами долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до наступного.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

КП «ХТМ» заявлено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заборгованості за опалення та підігрів води у розмірі 34 640 грн. 29 коп. за період з 01.02.2012 року по 01.06.2017 року, 3% річних у сумі 7211 грн. 90 коп., інфляційні витрати у сумі 1009 грн.19 коп., а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В заяві про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.04.2023 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заборгованості, відповідач ОСОБА_4 зазначив, що з що згідно наявних у справі №645/3821/17 відповідей з АДБ усі відповідачі по справі мали реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім ОСОБА_4 , який за їх даними був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи відмінність адреси за якою ОСОБА_4 , начебто, споживав комунальні послуги, адресі, зазначеній у відповіді АДБ від 18.09.2017, у суду не було можливості приймати рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_4 боргу за комунальні послуги, нараховані КП «Харківські теплові мережі» за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 стверджує, що в період з зазначеної позивачем заборгованості він не мав обов`язку сплачувати комунальні послуги за квартиру, оскільки з кінця 2010 року після укладення шлюбу, фактично проживає у квартирі своєї дружини ОСОБА_9 .

Так, з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та підігрів води у розмірі 34 640 грн. 29 коп. за період з 01.02.2012 року по 01.06.2017 року, 3% річних у сумі 7211 грн. 90 коп., інфляційні витрати у сумі 1009 грн.19 коп.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 228 грн. 57 коп. з кожного.

Як вбачається з матеріалів справи, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України адресою реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначена: АДРЕСА_2 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на час нарахування КП «ХТМ» заборгованості за період з 01.02.2012 по 01.06.2017 за опалення та підігрів води, відповідач ОСОБА_4 не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а отже, відповідач ОСОБА_4 не був споживачем послуг КП «ХТМ» за вказаною адресою.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України від 09 листопада 2017року №2189 VIІI «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189 VIІI).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2189 VIIІ житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (стаття 9 Закону № 2189 VIIІ).

Відповідно до абзацу 13 частини першої ст.1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон № 1875-IV), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до пунктів 5, 10 ч.3 ст.20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Відповідно до зазначених норм та за змістом Закону № 1875-IV зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

Статтею 67 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК України) встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки.

Частиною 5 ст. 13 Закону № 2189-VIII передбачено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Матеріалами справи підтверджено, що КП "ХТМ" надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовився від них у встановленому законом порядку.

Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які надавало їм КП "ХТМ", то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому поміж інших прав і обов`язків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь позивача є обґрунтованими та підлягає задоволенню, стягнення заборгованості за опалення та підігрів води у розмірі 34 640 грн. 29 коп. за період з 01.02.2012 року по 01.06.2017 року, 3% річних у сумі 7211 грн. 90 коп., інфляційні витрати у сумі 1009 грн.19 коп.

Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 247, 259, 263-265, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р.р. НОМЕР_1 у філії ХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ) заборгованість за опалення та підігрів води у розмірі 34 640 грн. 29 коп. за період з 01.02.2012 року по 01.06.2017 року, 3% річних у сумі 7211 грн. 90 коп., інфляційні витрати у сумі 1009 грн.19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р.р. НОМЕР_1 у філії ХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ) судовий збір у розмірі 266 грн. 67 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.07.2023.

Суддя