У Х В А Л А

19 липня 2023 року

м. Київ

справа № 761/44876/21

провадження № 61-9581ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнено з Департаменту на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 50 000 грн.

Стягнено з Департаменту в дохід держави судовий збір у розмірі 227,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу Департаменту задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року в частині задоволених позовних вимог скасовано, ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до Департаменту про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року залишено без змін.

У червні 2023 року ОСОБА_1 та Департамент звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн*250=671 000,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що справа має для нього виняткове значення, оскільки пропиправним рішенням його позбавлено права на отримання пенсії.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями, а тому не свідчить, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 .

Департамент у касаційній скарзі зазначає про відсутність правового висновку Верховного Суду у правовідносинах у справі, проте у касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у малозначній справі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи наособливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Оскільки оскаржувані Департаментом і ОСОБА_1 рішення судів ухвалені у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко