Справа №601/1321/23
Провадження № 2/601/406/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Шульгач Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані послуги з вивезення побутових відходів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство Кременецької міської ради «Міськводгосп» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що послуги з вивезення побутових відходів за адресою: АДРЕСА_1 , надаються комунальним підприємством Кременецької міської ради «Міськводгосп» на підставі договору на вивезення побутових відходів, опублікованому на сайті Кременецької міської ради від 19 липня 2022 року. Впродовж тривалого часу відповідач отримує послуги із вивезення побутових відходів, але не сплачує їх вартість, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період надання послуг з 01.09.2022 по 30.04.2023 станом на 24.05.2023 року у розмірі 1481 гривня 12 копійок, яку просить стягнути на свою користь.

08 червня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачка ОСОБА_1 в установлений судом строк на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що в позові слід відмовити зі слідуючих міркувань.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 687 від 18 липня 2022 року «Про визначення виконавця послуг з поводження з твердими побутовими відходами на території Кременецької міської територіальної громади», виконавцем послуги із вивезення твердих побутових відходів на території Кременецької міської територіальної громади строком на п`ять років визначено комунальне підприємство «Міськводгосп».

22 серпня 2022 року, відповідно до положень п. 31 постанови КМУ №1173 від 16.11.2011 «Питання надання послуг із вивезення побутових відходів» між позивачем та виконавчим комітетом Кременецької міської ради укладений договір № 111/22-05 «Про надання послуг з поводження з побутовими відходами на території Кременецької міської територіальної громади» відповідно до якого позивач зобов`язався відповідно до графіку надавати послуги з поводження з побутовими відходами на території Кременецької міської територіальної громади, а замовник зобов`язується виконати обов`язки, передбачені цим договором.

Рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 424 від 04 листопада 2021 року затверджено норми надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території Кременецької міської територіальної громади (згідно додатку до даного рішення).

Рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 688 від 18 липня 2022 року затверджено тарифи на послуги з поводження з твердими побутовими відходами для населення, бюджетних установ та інших споживачів на території Кременецької міської територіальної громади.

Згідно розрахунку суми заборгованості в період надання послуг за період з 01.09.2022 по 30.04.2023 станом на 24.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 де кількість мешканців у житловому приміщенні складає 10 осіб, заборгованість становить 1481 гривня 12 копійок.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 травня 2023 року, скасовано судовий наказ від 24 квітня 2023 року, виданий Кременецьким районним судом Тернопільської області за заявою комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення з боржника заборгованості за отримані послуги з вивезення побутових відходів в розмірі 1110 гривень 84 копійок та 268 гривень 40 копійок судового збору.

10.03.2023 позивачем надіслано відповідачу претензії відповідно за № 246 про сплату заборгованості за отримані послуги з вивезення побутових відходів.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

Такі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги

Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів . Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг - органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Вказана позиція знайшла своє відображення в у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18.

Відповідно до ч.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушення, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Судом встановлено, що позивачем не додано до позовної заяви будь-яких доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, а саме: наявності публічного договору з вивезення твердих побутових відходів на території с. Іква , Кременецького району, його опублікування в засобах масової інформації та на сайті Кременецької міської ради. Також позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та в ньому проживає 10 мешканців. Не додано доказів надання послуг позивачем по АДРЕСА_1 , а тому суд критично оцінює наданий розрахунок заборгованості по АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача стосовно наявності у відповідачки боргу перед позивачем не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15, 35-1 Закону України « Про відходи», ст. 205, 256, 257, 261, 267, 509, 526, 633, 641, 642, 901, 903 ЦК України, ст. 3,4, 12, 13, 76- 81, 141, 280-289, 259-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 1481 гривня 12 копійок - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Комунальне Підприємство Кременецької міської ради «Міськводгосп», місцезнаходження: вулиця Словацького, 6 місто Кременець, Тернопільської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 17.07.2023

Головуючий: