Справа № 753/7953/22
Провадження № 2/761/738/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Аббасової Н.В.,

за участю секретаря: Сухини А.С.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника позивача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року вказану позовну заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

27 жовтня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали даної справи та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2022 року передані судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2022 відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2023 суд постановив повернутись до стадії підготовчого провадження у справі № 753/7953/22 для вирішення питання про забезпечення доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення доказів, в якій посилаючись на ст. 84 ЦПК України, просив витребувати у АТ КБ «Приватбанк» відомості які містять банківську таємницю щодо ОСОБА_3 , а саме всю наявну інформації про здійснення грошового переказу ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 за період 2017-2018 рік.

Заяву мотивовано тим, що між сторонами ніколи не існувало боргових зобов`язань, зокрема на суму 500 000,00 доларів США. Видача розписки від 30.05.2017 не передбачала реальних наслідків у вигляді боргових чи будь яких інших зобов`язань, при цьому позивачем не заперечується обставина, що він дійсно отримував кошти від відповідача у сумі 1 000,00 доларів США, які в подальшому були повернуті на рахунок дружини відповідача ОСОБА_6 . Для підтвердження вказаного факту представник звернувся з заявою про забезпечення доказів. Також представник зазначив, що немає можливості отримати зазначені докази самостійно, оскільки позивач перебуває а межами України, а його представник не може отримати такі докази в силу Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно із ч.1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Так, предметом позову у даній справі є договір позики (розписка) від 30.05.2017, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на суму 500 000,00 доларів США.

Зі змісту заяви про забезпечення доказів та матеріалів позову не вбачається, що сума 1 000,00 доларів США, яка була передана позивачу відповідачем та в подальшому повернута шляхом переказу на банківський рахунок дружини відповідача ОСОБА_5 є спірною, і питання переказу такої суми не входить до кола обставин, які підлягають доказуванню при вирішенні спору.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням предмету і підстав даного позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст. 116-118 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя