Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1022/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючий суддя Кашуба А.В.

Секретар судових засідань Чернянчук К.П.

за участі позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів адвоката Дидинської Б.М.,

представника відповідача адвоката Пуканича Е.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Виноградів цивільну справу позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаною позовною заявою.

Позивачі просять суд встановити факт постійного проживання позивачів зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вимоги позову обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів та відповідача. Останнє місце її проживання було АДРЕСА_1 . Разом із тим, вона та її діти зареєстровані по АДРЕСА_2 . До складу спадщини, що відкрилася на день її смерті, ввійшли три земельні ділянки, які належали їй на праві власності. Сторони спору є спадкоємцями першої черги за законом, як діти. 15.02.2021 позивачі звернулися до приватного нотаріуса із заявами про оформлення спадщини. Приватний нотаріус відмовила у оформленні з тієї причини, що пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Там позивачам стало відомо, що їх брат ОСОБА_3 у шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини, заведена спадкова справа. Позивачі вважають, що прийняли спадщину на підставі ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із матір`ю до її смерті. Даний факт підтверджено довідками Виноградівської міської ради, виданими для пред`явлення нотаріусу. Разом із тим, приватний нотаріус вважає дані документи недостатніми для підтвердження факту прийняття спадщини на підставі ст.1268 ЦК України. Тому позивачі звернулися до суду у позовному провадженні з метою встановлення факту, що має для них юридичне значення.

Відповідач подав відзив із додатками (а.с.76-92), у якому заперечує проти задоволення позову. Відповідач стверджує, що мати сторін спору ОСОБА_4 перед смертю проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 , а не по АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується змістом заповіту від 12.01.2019, нотаріально посвідченим, змістом Договорів про встановлення права користування земельними ділянками. Позивачі у свою чергу проживали фактично по АДРЕСА_1 . Відповідач вважає заявлених позивачем свідків ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) заінтересованими, що випливає зі змісту Рішення Виноградівського районного суду у справі №299/2965/19. Відповідач вважає, що права позивачів не були порушені, оскільки такі права відсутні, а отже підстав для їх судового захисту нема. У позові слід відмовити. Заявив, зокрема, про витрати на правничу допомогу адвоката 6000 грн.

Відповіді на відзив не подано.

Ухвалою суду від 21.05.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Судовий розгляд справи проведено, оголошено перехід до судових дебатів, провести які вирішено у судовому засіданні 18.05.2023, яке в подальшому відкладалося з різних причин.

Учасники справи у судове засідання 07.07.2023 на судові дебати не з`явилися вчергове.

Представник позивача адвокат Дидинська Б.М. 07.07.2023 подала до суду письмову заяву, у якій просить суд провести судове засідання 07.07.2023 без її участі. Підтримує заявлені позовні вимоги.

Ні відповідач, ні його представник адвокат Пуканич Е.В. не підтвердили поважність причин неявки у судове засідання 07.07.2023. Адвокат Пуканич Е.В. у письмовій заяві, надісланій на електронну пошту суду 05.07.2023 послався на перебування у відпустці за станом здоров`я. Проте, дану обставину не підтвердив жодними документами.

Відповідач ОСОБА_3 жодних заяв з приводу неявки, розгляду справи без його участі, чи відкладення судового розгляду справи не подавав. Судові повістки, що направлялися ОСОБА_3 на адресу, вказану у позовній заяві, поверталися без вручення через те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Інтереси відповідача у справі на підставі Договору про надання правової допомоги №14Ц/21 від 25.03.2021 (а.с.51-57) представляє адвокат Пуканич Е.В.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання 07.07.2023 без участі сторони відповідача, суд взяв до уваги ту обставину, що справа вже тривалий час знаходиться у провадженні суду, судовий розгляд проведено, оголошено перехід до судових дебатів.

Сторона позивача 07.07.2023 клопотала провести судове засідання у без її участі.

А представник відповідачів направив до суду заяву із клопотанням вчергове відкласти судове засідання, призначене для проведення судових дебатів на 07.07.2023, з непідтверджених документально причин.

Аналізуючи причини неявок представника відповідача адвоката Пуканича Е.В., суд констатує, що в основному неможливість явки була обґрунтована участю адвоката у інших судових процесах (а.с.108, 111, 120, 148, 163, 170, 186).

Оскільки, поважність причин неявки представника відповідача у судове засідання 07.07.2023, призначеного для проведення судових дебатів, не підтверджена документально, беручи до уваги, що суд у даному судовому провадженні у повній мірі сприяв реалізації стороною відповідача її процесуальних прав, подано відзив із письмовими доказами, сторона відповідача брала участь у судовому розгляді справи, у дослідженні доказів, у допиті свідків, то суд вирішив, що законних підстав для чергового відкладення судового засідання нема, а неявка представника відповідача не перешкоджає ухваленню рішення за результатами судового розгляду справи.

В ході судового розгляду справи позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пояснили, що вони проживали разом із матір`ю ОСОБА_4 з народження. З 2002 року проживали у будинку АДРЕСА_1 . Цю обставину перевіряв Депутат міської ради Декет Т.В. у присутності сусідів, яких опитували із цього приводу.

Представник відповідача адвокат Пуканич Е.В. заявив, що доказів на підтвердження факту, який просять встановити позивачі, - не надано. Тому вважає, що позов необґрунтований та безпідставний.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання про те, що ОСОБА_4 та її другий чоловік ОСОБА_8 проживали спочатку в АДРЕСА_2 , а потім переїхали проживати на АДРЕСА_1 , де мали фермерське господарство із 2002 року. ОСОБА_4 проживала разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Час від часу до них приїжджав ОСОБА_3 , відповідач. Вітчим позивачів помер у 2012 році. Мати померла у 2019 році. За рік до смерті матері ОСОБА_3 у 2018 році виїхав за кордон, і приїхав лише на її похорон. Свідок розповіла, що помешкання на АДРЕСА_2 , подружжя ОСОБА_9 залишило через те, що свійські тварини, яких вони розводили, заважали сусідам. Тому вони переїхали на АДРЕСА_3 будувався будинок. Будинок завершено будівництвом у 2008 році, однак його реєстрація виявилася неможливою через те, що земельна ділянка під ним не того цільового призначення.

Свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що сторони у справі є його родичами, та про те, що із 2002 року позивачі та ОСОБА_4 проживали разом по АДРЕСА_1 . До 2012 із ними проживав вітчим ОСОБА_8 ОСОБА_10 , відповідач, рідко там бував. Поховання вітчима відбувалося із АДРЕСА_1 , тому що це було їх постійне місце проживання.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дала показання про те, що позивачі є її племінниками, та про те, що позивачі постійно проживали разом із матір`ю по АДРЕСА_1 до її смерті. ОСОБА_3 , відповідач, останній рік перед її смертю виїхав до АДРЕСА_4 був придатний для проживання, позивачі там проживали постійно. ОСОБА_4 будувала його за рахунок коштів, отриманих від продажу батьківського будинку у селі.

На виконання ухвали суду про витребування доказів документів, що слугували підставою для видачі Довідок, які надані позивачами на підтвердження факту, що вони просять встановити, - Виноградівська міська рада Закарпатської області надала документи (а.с.93-99).

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, вивчивши доводи відзиву та дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, отримавши показання свідків, заслухавши сторін, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів та відповідача у справі, ОСОБА_4 . На день її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно.

Родинні відносини спадкодавця зі сторонами спору визнані відповідачем та підтверджені належними та допустимими документальними доказами (а.с.13, 15, 16), а також змістом Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №2 від 20.07.2023.

Чоловік спадкодавиці ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

Сторони у справі входять до першої черги спадкоємців за законом до спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 , як її діти.

За змістом Довідок, виданих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради для пред`явлення у нотаріальну контору, №2179, №2181 від 30.08.2019, ОСОБА_4 до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 . (а.с.22,23)

За змістом Довідок, виданих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради для пред`явлення у нотаріальну контору, №№2178,2180 від 30.08.2019, ОСОБА_4 проживала до дня смерті за адресою АДРЕСА_1 , разом із синами ОСОБА_3 , 1994 р.н., ОСОБА_2 , 1982 р.н., ОСОБА_1 , 1984 р.н. (а.с.21,24)

Разом із тим, спадкодавець та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані по АДРЕСА_2 , що вбачається зі змісту офіційних документів, де є інформація про адресу реєстрації місця проживання (а.с.7-9, 12, 28-29)

Реєстрація місця проживання позивачів за іншою адресою, ніж заявлена ними адреса їх фактичного місця проживання, стала перешкодою для оформлення спадщини видачі Свідоцтва про право на спадщину.

Так, за змістом листів-роз`яснень Приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Н.М. (а.с.19,20), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.02.2021 звернулися до Приватного нотаріуса Юска Н.М. із заявами про оформлення спадщини, що відкрилася на день смерті їх матері ОСОБА_4 . Проте, приватний нотаріус роз`яснила, що із поданих документів вбачається, що ними пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а заявники вважаються такими, що не прийняли спадщину, відтак заяви про оформлення спадщини не можуть бути прийняті.

Суд констатує, що факт, який просять встановити заявники, має для них юридичне значення з огляду на зміст частини третьої статті 1268 ЦК України, за яким спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Від встановлення даного факту залежить виникнення права позивачів на спадкування після смерті їх матері.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду у справах №336/709/18-ц від 07.11.2018, № 303/1816/17 від 23.12.2019, зокрема зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. А підтвердження права на спадкування є законним інтересом позивачів.

Таким чином, суд констатує, що позивачі вірно обрали як спосіб захисту, так і вид судового провадження, звернувшись до суду із позовною заявою, у якій просять встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідач заперечив факт постійного спільного проживання позивачів та спадкодавця на день її смерті, який підтверджено офіційними документами - Довідками Виконавчого комітету Виноградівської міської ради №№2179, №2181, 2178, 2180 від 30.08.2019, та одностайно підтверджений допитаними у судовому засіданні свідками.

Заперечуючи цю обставину, послався на зміст нотаріально посвідченого заповіту та Договорів про встановлення права користування земельною ділянкою (а.с.83-89), за яким адресою проживання ОСОБА_4 вказано АДРЕСА_2 .

З метою перевірки достовірності змісту довідок Суд витребував від Виконавчого комітету Виноградівської міської ради документи, які слугували підставою їх видачі.

Дослідивши документи, надані Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради як такі, що слугували підставою для видачі Довідок (а.с.93-99), суд встановив, що та обставина, що ОСОБА_2 фактично проживав в АДРЕСА_1 , підтверджена Довідкою-підтвердженням депутата міської ради Декет Т.В. (а.с.95), та обставина, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично разом проживали за адресою АДРЕСА_1 , - підтверджена Актом, складеним у присутності Депутата міської ради Декета Т.В., сусідів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с.98) Крім того, обставина фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , зафіксована у Довідках, що видавалися Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради у березні 2019 року №№776, 777 (а.с.96).

Зміст досліджених судом документів не викликав у суду сумнівів у їх достовірності, їх зміст є узгодженим, відповідає поясненням позивачів та показанням свідків.

Як позивачі, так і відповідач стверджують, що місце проживання ОСОБА_4 було офіційно зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 (суд вважає цю обставину встановленою, як визнану сторонами). Це на переконання суду і знайшло відображення у змісті офіційних документів - Заповіту, Договорів про встановлення права користування земельними ділянками, де місцем проживання ОСОБА_4 зазначено саме АДРЕСА_2 . Зазначення у офіційних документах саме адреси реєстрації місця проживання - є звичайною практикою діловодства. Тому, зміст вказаних документів в частині інформації про місце проживання ОСОБА_4 , суд вважає недостатнім для спростування факту, який просять встановити позивачі. Дані докази, хоч і є належними та допустимими, проте з огляду на сукупність наданих позивачами доказів є недостатніми для спростування відповідачем факту, який просять встановити позивачі.

Так, дослідивши докази позивачів (офіційні документи - Довідки Виконавчого комітету Виноградівської міської ради, офіційні документи, що слугували підставою для видачі цих Довідок, а також показання трьох свідків, та ін.), оцінивши кожен із них на предмет належності та допустимості, не маючи сумнівів у їх достовірності, та контрдокази відповідача (Заповіт, Договори на а.с.83-89), суд констатує, що сукупність доказів, надана позивачами є цілком достатньою для підтвердження факту, який вони просять встановити, поза розумним сумнівом.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

(Позиції Верховного суду у справах: -№ 484/747/17, провадження N 61-44149св18, постанова Верховного Суду від 10.01.2019 року; -№ 22/1109/17, постанова Верховного Суду від 01липня 2020 року ; -№404/2163/16-ц/провадження №61-15926 св 18/, постанова Верховного Суду від 04 липня 2018 року.)

Відтак, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню відповідачем.

Судові витрати, понесені відповідачем, - покладаються на відповідача.

Позивачі при поданні позову сплатили судовий збір у розмірі 1814 грн, кожен по 908 грн (а.с.5,6), які слід стягнути із відповідача на їх користь. Інших судових витрат позивачів до відшкодування не заявлено.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10,12, 13, 18, 81, 259, 263-265,315,316,318-319 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Встановити факт постійного проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Судові витрати, понесені відповідачем ОСОБА_3 покласти на відповідача ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ГоловуючийА. В. Кашуба