Справа № 715/1666/23
Провадження № 2/715/373/23
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2023 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-
Сучевенська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Посилається на те, що 07.07.2021 року відповідачка ОСОБА_2 покинула дитину в пологовому будинку, не цікавиться долею дитина та не навідується до неї. Зазначає, що на даний час дитина знаходиться в Чернівецькому будинку дитини на повному державному утриманні.
Вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, не відвідує її в дитячому будинку, не приймає участі у її житті та не бажає забрати дитину до себе.
На підставі наведеного, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте представник ОСОБА_3 направив на адресу суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги службою у справах дітей підтримує, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглянути справу у відсутності їхнього представника.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
А тому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважити дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно ч.ч.1, 4 ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує «1. Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб». Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим згідно з п.2 статті 8, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Крім того, встановлено, що дитина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був госпіталізований реанімаційною бригадою з пологового - гінекологічного відділення КНП «Глибоцька ЦРЛ» до ОКНП «ЧОДКЛ» у відділені патологій новонароджених дітей з діагнозом важка асфіксія у пологах.
07 липня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 покинула дитину у ОКНП «ЧОДКЛ» про що 12 липня 2021 року було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ.
Рішенням виконавчого комітету Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 46 від 22.07.2022 року та висновком органу опіки та піклування вирішено визнати доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її сина ОСОБА_1 .

Також встановлено, що з 06.08.2021 року і на даний час малолітній ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на повному державному утриманні в Чернівецькому обласному спеціалізованому будинку дитини, відповідачка ОСОБА_2 з моменту влаштування і протягом всього часу перебування дитини у цьому закладі не навідувала свою дитину, не цікавиться його розвитком та станом здоров`я та жодним чином не допомагала у його утриманні та вихованні.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, що відповідачка ОСОБА_2 залишила дитину в пологовому будинку, не забрала її та не цікавиться її розвитком та станом здоров`я, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 .

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються зокрема із судового збору.

У разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача (ст. 141 ЦПК України).

За таких обставин, враховуючи, що судом задоволено в повному обсязі позов Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, судові витрати на сплату судового збору, у сумі 1073,60 гривень підлягають стягненню з відповідачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.19, 164, 165 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі по 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя