Справа № 369/8906/22
Провадження № 2/369/1895/23
29.12.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І. О.,
при секретарі Херенковій К.К.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
19 вересня 2022 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Свою вимогу позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 (далі - відповідач) є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про право власності на нерухоме майно від 27 листопада 2014 року, номер запису про право власності: 7847300 та є співвласником багатоквартирного будинку, який обслуговує ТОВ ЖЕО «Софія Київська».
Згідно договору №31/45 від 28 серпня 2014 року про надання послуг з постачання холодної води, водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеного між відповідачем та ТОВ ЖЕО «Софія Київська», останній зобов`язався надати послуги згідно з договором за визначеним в договорі тарифом.
Відповідно до розрахунку заборгованості, боржник повинен сплатити Товариству за період з жовтня 2018 року по липень 2022 року суму в розмірі 2 343,51 грн за холодне водопостачання та утримання будинку в сумі 14 887,25 грн..
Згідно угоди №450031 від 10 жовтня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення абонентського обліку квартирних лічильників теплої енергії між відповідачем та ТОВ ЖЕО «Софія Київська», останній зобов`язався надати послуги згідно з угодою за визначеним в договорі тарифом.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості, боржник повинен сплатити Товариству за період з листопада 2018 року по березень 2022 року суму в розмірі 27 645,17 грн..
В результаті цього за власником квартири виникла заборгованість за комунальні послуги ( водо-, тепло- постачання та утримання будинку) в сумі 44 875,93 грн..
На підставі наведеного, просив суд:
Стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська», заборгованість по сплаті комунальних платежів за період з жовтня 2018 року по липень 2022 року суму у розмірі 44 875, 93 за житлово комунальні послуги, судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили.
Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав. Заяв, клопотань від позивача на момент розгляду справи не надійшло.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про право власності на нерухоме майно від 27 листопада 2014 року, номер запису про право власності: 7847300 та є співвласником багатоквартирного будинку, який обслуговує ТОВ ЖЕО «Софія Київська».
Згідно з договору №31/45 від 28 серпня 2014 року про надання послуг з постачання холодної води, водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеного між відповідачем та ТОВ ЖЕО «Софія Київська», останній зобов`язався надати послуги згідно з договором за визначеним в договорі тарифом.
Відповідно до п. 2.2 Договору визначено тариф за 1 куб. метр холодної води разом з водовідведенням, що становить 10,26 грн..
Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць та платежі вносяться не пізніше, ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
П. 3.6 Договору передбачає що, за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня в порядку та у розмірі, встановленому законодавством України.
Відповідно до пп. 1 п. 4.2 Договору, Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Відповідно до розрахунку заборгованості, боржник повинен сплатити Товариству за період з жовтня 2018 року по липень 2022 року суму в розмірі 2 343,51 грн за холодне водопостачання та утримання будинку в сумі 14 887,25 грн..
Згідно угоди №450031 від 10 жовтня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення абонентського обліку квартирних лічильників теплої енергії між відповідачем та ТОВ ЖЕО «Софія Київська», останній зобов`язався надати послуги згідно з угодою за визначеним в договорі тарифом.
П. 1.4 Угоди визначає розмір тарифу за надані послуги.
Відповідно до п. 2.1 Угоди розрахунковим періодом є календарний місяць. Щомісячні платежі за спожиті послуги вносяться до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до пп. 1 п. 3.2 Угоди, Споживач зобов`язаний сплачувати послуги в установлені даною угодою строки.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості, боржник повинен сплатити Товариству за період з листопада 2018 року по березень 2022 року суму в розмірі 27 645,17 грн..
В результаті цього за власником квартири виникла заборгованість за комунальні послуги ( водо-, тепло- постачання та утримання будинку) в сумі 44 875,93 грн..
Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон).
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (ч. 2 ст. 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац 7 ч. 1 ст. 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац 14 ч. 1 ст. 1 Закону).
Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 19 Закону).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).
Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (ч. 1 ст. 29 Закону).
Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону).
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).
Частинами 1 та 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про право власності на нерухоме майно від 27 листопада 2014 року, номер запису про право власності: 7847300 та є співвласником багатоквартирного будинку, який обслуговує ТОВ ЖЕО «Софія Київська».
ТОВ ЖЕО «Софія Київська» надає споживачу послуги з централізованого опалення, водопостачання та утримання будинку безперебійно та належної якості. Претензій з боку споживача щодо неякісного надання послуг не надходило.
Відповідач з моменту набуття права власності на квартиру отримує від позивача комунальні послуги, зокрема послуги з централізованого опалення, водопостачання, та утримання будинку від наданих послуг не відмовляється, та фактично споживає їх.
Таким чином, відповідач, як власник квартири, відповідно до вимог закону зобов`язаний своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані житлово-комунальні послуги.
Звертаючись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, позивач посилається на те, що відповідач зазначених вимог закону, які покладають на нього обов`язок своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані житлово-комунальні послуги, не дотримувався, не виконував обов`язки, щодо оплати коштів за комунальні послуги, в результаті чого, у нього утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги перед позивачем, розмір якої, за період з жовтня 2018 року по липень 2022 року становить 44 875,93 грн..
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за комунальні послуги за період з жовтня 2018 року по липень 2022 року становить 44 875,93 грн..
Відповідачем не надано доказів того, що ним у повному обсязі виконано зобов`язання та сплачено кошти за надані йому послуги.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи з того, що відповідач не вносив плату за надані житлово-комунальні послуги у період з жовтня 2018 року по липень 2022 року, що привело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті ним житлово-комунальні послуги.
Щодо витрат, пов`язаних із розглядом справи на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/200 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
А відтак Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Денисенком Є.В. на підтвердження надання правничої допомоги надано ордер про надання правничої (правової) допомоги Серія КС №427972, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України та акт виконаних робіт згідно з Договору №21 від 02.09.2020 року Водночас до матеріалів справи не додано Договір про надання правничої допомоги №21 від 02.09.2020 року. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська» у розмірі 3 000, 00 грн.
Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська» підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 44 875,93 грн., яка заявлена позивачем до стягнення.
З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 481,00 гривні.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.15, 16, 322, 509, 525, 526, 610, 611, 625-629 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська» заборгованість по сплаті комунальних платежів за період з жовтня 2018 року по липень 2022 року у розмірі 44 875 (сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн. 93 (дев`яносто три) коп. та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну )грн 00 коп.
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання «Софія Київська», адреса місцезнаходження: 08160, Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Горького, 5-В; р/ НОМЕР_1 , АТ «Універсалбанк», ІНН 36, .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя І.О. Фінагеєва