Справа № 369/9382/21
Провадження № 2/369/1443/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Волчка А.Я.,

за участю секретаря: Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в м. Києві, Служба у справах дітей Борщагівської громади, про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та встановлення способу участі діда у спілкуванні з внуками,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є дідусем двох дітей -малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 31 березня 2021 року виповнилось 17 років. Батьками внуків є його дочка - ОСОБА_3 та її колишній чоловік - відповідач по справі ОСОБА_2 .17 липня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке видане 17.07.1999 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї НОМЕР_1 . 13.02.2020 р. рішенням Печерського районного суду міста Києва у цивільній справ № 761/19044/19 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . На даний час за одноосібним рішенням батька діти проживають разом з батьком за різними адресами. Остання відома адреса проживання: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит №119 від 04.06.2021 з додатками та Актом на предмет проживання від 25.05.2021 року Служби у справах дітей Борщагівської територіальної громади. Зазначає, що Відповідач повністю обмежив спілкування як матері з дітьми, так і його, як діда, змінює місце їх тримання без інформування матері, з приводу чого в провадженні Печерського районного суду м. Києва є велика кількість проваджень та спорів, в том;, числі і щодо визначення місця проживання молодшої дитини, що підтверджується інформацією з сайту «Судова влада України», яка є в публічному доступі. Вказує, що він, а також його дочка ОСОБА_3 неодноразово особисто зверталися до Відповідача із проханням дозволити їм спілкуватися із внуками, але останній категорично заперечує його та дочки таке право. З метою забезпечення виключно прав та інтересів дітей - його онуків, просить встановити графік спілкування з онуками:

1) кожну третю суботу та неділю місяця з 09 год 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності батька дітей ОСОБА_2 з можливістю спільного відвідування культурно-розважальних заходів для дітей та інших заходів, спрямованих на їх розвиток без присутності батька та/або членів його родини;

2)тиждень на рік влітку та взимку під час канікул брати онуків на оздоровлення без присутності батька та членів його родини.

Також просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та встановлення способу участі діда у спілкуванні з внуками направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києві від 19.01.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та встановлення способу участі діда у спілкуванні з внуками передано для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду київської області від 23.02.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

12.07.2022 року на адресу суду від представника позивача адвоката Істоміної В.Л. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, зокрема, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такий спосіб участі у спілкуванні з онуком:

1) кожну третю суботу та неділю місяця з 09 год 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності батька дітей ОСОБА_2 з можливістю спільного відвідування культурно-розважальних заходів для дітей та інших заходів, спрямованих на їх розвиток без присутності батька та/або членів його родини;

2) тиждень на рік влітку та взимку під час канікул брати онуків на оздоровлення без присутності батька та членів його родини.

Також просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

29.07.2022 року на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю. Вважає вимоги позивача необґрунтованими, оскільки в обґрунтування позову позивач посилається на обставини порушення Відповідачем прав його доньки ОСОБА_3 на спілкування з дітьми (онуками позивача), а не на порушення його прав. Зазначає, що Позивач не навів конкретних фактів вчинення Відповідачем перешкод у його спілкуванні з онуками і не надав жодних доказів на підтвердження таких фактів. Вказує, що до подачі вказаного позову Позивач не цікавився життям онуків і не проявляв до них ніякого інтересу. Позивач жодного разу не телефонував Позивачу щодо справ онуків і жодного разу не відвідував їх за період з 2019 року. Позивачем не надано жодної матеріальної допомоги на утримання дітей. Також у серпні 2021 року позивач з дружиною відмовилися прийняти в гості онуків, коли вони були поруч з будинком у с. Голоскові Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Вказує, що старший син (онук) ОСОБА_7 листом запросив свого діда (Відповідача) зустрітися 22.08.2021 року з ним та його меншим братом ОСОБА_8 в Камянець - Подільському, однак запрошення було проігнороване. Також онук ОСОБА_7 , перебуваючи в гостях у позивача у 2021 році попросив у Позивача кошти на оплату навчання в одному з вищих учбових закладів, до якого він вступив на навчання, проте позивач не надав коштів. Вказує, що Позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що він неодноразово вертався до Відповідача з проханням дозволити спілкуватися з внуками. Стверджує, що Позивач сам уникає спілкування з внуками. Зазначає, що ненадання позивачем жодного доказу вчинення Відповідачем перешкод у його спілкуванні з внуками свідчить про відсутність предмету спору, що є підставою для закриття провадження у справі. Зазначає, що старший син (онук) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час досягнув повноліття, а тому норми ст.257 Сімейного кодексу України на нього не розповсюджуються. Стверджує, що Позивач має можливість спілкуватися з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням його особистої думки і прихильності Позивача та забезпечення найкращих інтересів дитини, як це передбачено СК України та судової практики ЄСПЛ. Також просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог Позивача про стягнення судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу.

27.09.2022 року на адресу суду від Відповідача надійшла заява про залучення третьої особи до участі у справі, що не заявляє самостійних вимог - Службу в справах дітей Борщагівської громади.

01.06.2023 року на адресу суду від ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він зазначає, про те, що у Позивача не було перешкод у спілкуванні з ним та його братом ОСОБА_5 , тому вважає, що поданий позов є штучним, не містить предмету спору, позовні вимоги нічим не підтверджені та просив суд відмовити у їх задоволенні повністю.

02.11.2022 в судовому засіданні судом протокольно ухвалено та було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог: Службу у справах дітей Борщагівської громади на предмет спору.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідженнях доказів.

У судове засідання, призначене на 09.06.2023 року Позивач не з`явився, представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача та його представника. Позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач у судове засіданні не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України), до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 17 липня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку, про що зронений запис№ 859.Після реєстрації шлюбу прізвище на дружини « ОСОБА_9 ».

У шлюбі Позивача з Відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області 13 квітня 2004 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 28.12.2011 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.02.20202 року ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають разом з батьком ОСОБА_2 за адресою проживання: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит №119 від 04.06.2021 з додатками та Актом на предмет проживання від 25.05.2021 року Служби у справах дітей Борщагівської територіальної громади.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 на адресу Кам`янець-Подільського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, долученої до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 просив провести розмову з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що сам ез ним необхідно спілкуватись та узгоджувати місце та час зустрічі з онуками, а також вжити заходів для організації примусового приводу та доставки їх за вказаним місцем проживання внуків з метою зустрічі та безперешкодного спілкування з внуками.

Як убачається з листа Національної поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, надісланого ОСОБА_2 та долученого ОСОБА_2 до матеріалів справи, відділенням поліції № 1 Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області звернення ОСОБА_2 за фактом проведення роз`яснювальної розмови щодо недопущення психологічного насилля над дітьми ОСОБА_2 громадянином ОСОБА_1 та ОСОБА_11 розглянуто, проведено роз`яснювальну роботу відповідно до звернення.

Як убачається із заяви ОСОБА_12 , надісланої на адресу суду, останній вказує, що у ОСОБА_1 не було перешкод у спілкуванні з ним та його братом ОСОБА_5 , тому вважає, що поданий позов є штучним, не містить предмету спору, позовні вимоги нічим не підтверджені та просив суд відмовити у їх задоволенні повністю.

Згідно із частиною 3 статті 291 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на підтримання зв`язків із членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Такого права фізична особа не може бути позбавлена.

Одним із найважливіших прав дитини у сім`ї є право на сімейне виховання.

Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право на повагу до сімейного життя, яке поширюється в тому числі й на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки.

Згідно з частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї тощо.

Статтею 18 Сімейного кодексу України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема припинення дій, які порушують сімейні права.

Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні (частина перша статті 257 СК України).

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення (частина друга статті 257 СК України).

Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року в справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що: «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що: «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Вирішуючи спір у цій справі, апеляційний суд встановив характер спірних правовідносин сторін у справі, норми матеріального права, які їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передумов вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онукою. При цьому апеляційним судом були досліджені і враховані наявні в матеріалах справи висновки органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12 квітня 2017 року № 233, психолога-консультанта Тернопільської міської психолого-медико-педагогічної консультації ОСОБА_13 від 23 січня 2017 року щодо індивідуального діагностичного обстеження ОСОБА_3, характеристика психолога Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 ОСОБА_14 , складена за результатами психологічного обстеження ОСОБА_3, якими установлено підвищену тривожність ОСОБА_3, пов`язану з родиною батька, страх, спровокований поведінкою бабусі, яка постійно говорить ОСОБА_3, що її заберуть від мами. В цілому емоційний стан ОСОБА_3 задовільний, за умови усунення факторів, які провокують підвищену тривожність і страх. Таким чином, встановивши, що відсутність об`єктивної можливості спілкування позивачів з онукою не пов`язана виключно з позицією ОСОБА_3 як матері щодо участі відповідачів у вихованні її дочки, апеляційний суд правомірно відмовив у позові з підстав, зазначених у рішенні».

Подібні правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18, 12 лютого 2020 року у справі № 638/19703/17, 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України.

Відповідно до статей 257 та 263 Сімейного кодексу України, вирішення спору щодо участі у вихованні та спілкуванні дитини з бабою, дідом, прабабою, прадідом вирішуються в судовому порядку, якщо батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, чинять перешкоди.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з внуком ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є повнолітнім.

Крім того позивач не звертався до органу опіки та піклування за місцем проживання дітей щодо спілкування з ними.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно вирішити питання про встановлення графіку спілкування з внуком ОСОБА_5 .

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, не знайшли підтвердження, не встановлено порушень прав, які б підлягали захисту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 3,18 Конвенції про права дитини, ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7,8, 257,263 СК України, ст.12,13,77,79, 81,263,264,27,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в м. Києві, Служба у справах дітей Борщагівської громади, про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та встановлення способу участі діда у спілкуванні з внуками, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО