єдиний унікальний номер справи 243/901/23
номер провадження 2/546/206/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-

встановив:

У березні 2023 року представник ПрАТ «АРКС» звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.12.2020 о 12 год. 15 хв. по вул. Стуса, 49 в м. Краматорськ сталася ДТП за участю транспортного засобу Daewoo, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу Volkswagen, н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Наслідки ДТП були оформлені її учасниками у вигляді електронного повідомлення про ДТП (європротокол), в якому зазначено, що ДТП відбулась під час заїзду автомобіля Daewoo на місце стоянки та під час стоянки автомобіля Volkswagen.На момент ДТП між позивачем та ФІНСІСТЕМ ТОВ було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу Volkswagen. Також, цивільно-правова відповідальність власника Daewoo була застрахована в АТ «СГ «ТАС». Заяву страхувальника власника транспортного засобу Volkswagen було розглянуто та встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 31809, яка була виплачена позивачем з вирахуванням безумовної франшизи. У свою чергу АТ «СГ «ТАС» за вирахуванням зносу виплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 9907,97 грн.

Позивач вважає, що ОСОБА_1 повинен сплатити ПрАТ «СК «АРКС» 19177,37 грн (29025,34 грн - 9907,97 грн), тому звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2023 у справі було відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання.

01 травня 2023 ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було постановлено направити дану справу за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області.

Ухвалою судді Решетилівського районного суду від 23.05.2023 було прийнято справу до розгляду та призначено судове засідання на 16.06.2023, яке було відкладене на 13.07.2023.

Аргументи учасників справи

У судове засідання не з`явився представник позивача, 05.07.2023 до суду надійшло клопотання, у якому представник просив справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 99).

Відповідач у судове засідання 16.06.2023 та 13.07.2023 не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 88, 98). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 23 вересня 2020 року між позивачем СК «ARX» та ФІНСІСТЕМ ТОВ було укладено договір добровільного страхування № 62205а0гк наземного транспортного засобу Volkswagen Caddy, н.з. НОМЕР_2 (а.с. 45-60).

06 грудня 2020 року о 12 год. 15 хв. по вул. Стуса, 49 в м. Краматорськ сталася ДТП за участю транспортного засобу Daewoo, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу Volkswagen, н.з. НОМЕР_2 , який належить ФІНСІСТЕМ ТОВ, під час заїзду автомобіля Daewoo на місце стоянки та під час стоянки автомобіля Volkswagen, що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 44).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO LANOS TF 696, н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 була застрахована АТ «СГ «ТАС», що підтверджується копією полісу № АР/7330733 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, надісланого до суду відповідачем (а.с. 106). Строк дії полісу становить з 28.04.2020 по 27.04.2021. Відповідно до пункту 4 даного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000,00 грн, та за шкоду, заподіяну майну 130000,00 грн. Розмір франшизи 2500,00 грн.

Позивачем 24 грудня 2020 року було складено заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу по факту ДТП, що відбулася 06.12.2020 за участі транспортного засобу Volkswagen, н.з. НОМЕР_2 (а.с. 61-62).

Також, 24.02.2020 було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), в якому описано пошкодження автомобіля Volkswagen, н.з. НОМЕР_2 (а.с. 64-65).

Згідно копії рахунку на оплату № ТП-00000093 від 15.01.2021, виданого ПП «Талисман», загальна вартість ремонтних робіт автомобіля Volkswagen, н.з. НОМЕР_2 , становить 31809,24 грн (а.с. 66).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, проведеного АТ «СК «АРКС», сума страхового відшкодування за пошкоджений 06.12.2020 автомобіль Volkswagen, н.з. НОМЕР_2 , становить 29025,34 грн (а.с. 68).

Як встановлено з копії страхового акту № ARX2698228 та копії платіжного доручення № 741956 від 18.01.2021, ПрАТ «СК «АРКС» перерахувало ПП «Талисман» 29025,34 грн (а.с. 67, 69).

Відповідно до копії платіжного доручення № 171453 від 31.03.2021 АТ «СГ «ТАС» (приватне) було перераховано АТ «СК «АРКС» грошові кошти в сумі 9907,97 грн (а.с. 71).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

За змістом статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;

За умовою частини першої, другої статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже Великою Палатою Верховного Суду сформульовано висновки щодо відшкодування страховиком шкоди, завданої особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як було зазначено судом, страховиком відповідача у рахунок відшкодування завданої відповідачем шкоди було сплачено суму 9907,97 грн. Вказана обставина свідчить про те, що підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування, передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком завдавача шкоди установлено не було.

Таким чином, оскільки відповідальність відповідача на момент виникнення ДТП була застрахована АТ «СГ «ТАС», що підтверджується копією страхового полісу серії АР № 7330733, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн, що значно перевищує заподіяну шкоду, франшиза 2500,00 грн, то у даному випадку саме на страховика має бути покладений обов`язок з відшкодування шкоди, завданої відповідачем. При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що отримавши відшкодування завданої шкоди від страховика відповідача у неповному розмірі, позивачем вчинялися будь - які дії з метою стягнення з АТ «СГ «ТАС» всієї суми завданих позивачу збитків.

У свою чергу позивач, отримавши від АТ «СГ «ТАС», яка є страховиком відповідача, лише 9907,97 грн від всієї суми завданих збитків у розмірі 29025,97 грн, фактично переклав відповідальність по відшкодуванню решти коштів у розмірі 19177,37 на відповідача ОСОБА_1 . Хоча визначена у полісі страхова сума у розмірі 130000,00 грн за завдану майнову шкоду з урахуванням її розміру дають підстави страхувальнику для правомірного очікування на належне виконання страховиком своїх обов`язків за договором страхування.

Водночас, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином відповідач, який був винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень статей 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу обумовлену у страховому полісі серії АР № 7330733 франшизу у розмірі 2500,00 грн.

Щодо належного відповідача у даній справі

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до участі у справі у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене та дійшовши висновку про те, що належним відповідачем у даній справі є страховик особи, відповідальність якої застрахована, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 (за винятком стягнення суми франшизи) слід відмовити, у зв`язку з тим, що він не є належним відповідачем у даній справі.

Щодо судових витрат

Згідно платіжного доручення № 951195 від 14.02.2023 позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн (а.с. 4).

Відповідно до довідки Слов`янського міськрайонного суду Донецької області судовий збір по даній справі в розмірі 2684,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 31).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково в сумі 2500,00 грн, тобто 13,04% від суми позову, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 349,99 грн.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 4, 12, 76-83, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, які є сумою франшизи, на відшкодування завданих матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 349 (триста сорок дев`ять) гривень 99 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Ю.В. Зіненко