Справа № 694/1447/23
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

з участю секретаря Матвієнко А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про поділ майна подружжя,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «Peugeot Partner» 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину вказаного житлового будинку та право власності на 1/2 частину казаного автомобіля; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини житлового будинку в розмірі 236560 грн. 50 коп., та 1/2 частину вартості автомобіля в розмірі 109680 грн. Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку та право власності на частину автомобіля.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 25 грудня 2010 року було укладено шлюб. На даний час шлюб розірвано рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.04.2023 року. За час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали у власність будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було оформлено у Звенигородській державній нотаріальній конторі 06.09.2012 року, а право власності на будинок зареєстроване на відповідача ОСОБА_2 . Крім того, в період шлюбу ними також було придбано автомобіль «Peugeot Partner» 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_4 . З інформації, наданої ТСЦ МВС №7143 вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру ТЗ МВС за ОСОБА_2 03.08.2017 року був зареєстрований автомобіль «Peugeot Partner» 2011 року випуску, який 25.03.2023 року перереєстрований на нового власника за договором дарування, укладеним в ТСЦ. Позивач хоче розділити майно шляхом стягнення грошової компенсації, оскільки будинок на даний час знаходиться у користуванні відповідача, а автомобіль було відчужено без її згоди.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, у якому позов визнав частково. Вказав на те, що під час перебування в шлюбі з позивачем вони дійсно придбали житловий будинок в с. Юрківка за кошти, які надав батько відповідача. Також відповідач визнав факт придбання у спільну власність автомобіля "Peugeot Partner" 2011 року випуску, однак вказав, що даний автомобіль було реалізовано за спільним рішенням, в період шлюбних відносин та в інтересах сім`ї, зокрема для повернення коштів, які було отримано в борг для лікування позивача. Враховуючи вказані обставини, відповідач категорично заперечує компенсацію вартості частини автомобіля "Peugeot Partner" позивачу. Проти стягнення з нього компенсації вартості 1/2 частки житлового будинку, який перебуває у спільній власності також заперечує. Вказує на те, що майно є подільним, а тому має бути розділене в натурі. В нього відсутні кошти для компенсації вартості частки, оскільки на даний час не працює. Крім того, вартість оціненого майна експертом значно завищена та не відповідає ринковій вартості.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Вказала, що відповідач відчужив спірний автомобіль своєму батькові за договором дарування, про що їй відомо не було і своєї згоди вона на це не надавала. Ніяких коштів за автомобіль відповідач їй не передавав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково. Позивач вказав, що не заперечує, що житловий будинок з надвірними спорудами є спільною сумісною власністю сторін та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на частину даного домоволодіння. Разом з тим, зазначив, що вони з позивачкою можуть розпоряджатися даним домоволодінням разом. Грошові кошти на виплату їй компенсації у нього відсутні. Щодо спірного автомобіля відповідач зазначив, що одразу після відчуження автомобіля він повідомив про це позивачку і надав їй грошові кошти. Проте доказів згоди позивачки на відчуження автомобіля за договором дарування у нього немає.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.06.2023 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

11.07.2023 року в справі проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 25 грудня 2010 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, що зареєстрований у відділі ДРАЦС Звенигородського РУЮ у Черкаській області, актовий запис №166, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.5).

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.04.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 08.05.2023 року (а.с.6-7).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.09.2012 року відповідач ОСОБА_2 придбав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 2842 кв.м., яка знаходиться у приватній власності, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0752 (а.с.8).

06.09.2012 року договір купівлі продажу зареєстрований в реєстрі за №1-2361 (а.с.9-10).

З інформації ТСЦ МВС №7143 на адвокатський запит вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_6 , був зареєстрований 03.08.2017 року автомобіль «Peugeot Partner» 2011 року випуску, та 25.03.2023 року перереєстрований на нового власника за договором дарування, укладеним в ТСЦ (а.с. 12-13).

З Витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що станом на 04.04.2023 року зареєстровані за особами транспортні засоби не значаться (а.с.14).

Відповідно до звіту №2/05/23 про проведення незалежної оцінки вартості майна за адресою АДРЕСА_1 ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 64.08 кв.м., житловою площею 42.1 кв.м. та будівель і споруд господарського і побутового призначення станом на 16.05.2023 року становить 473121,00 грн. (а.с.19-43).

Відповідно до звіту №1/05/23 про проведення незалежної оцінки вартості спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного Peugeot Partner, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 станом на 16.05.2023 року ринкова вартість об`єкта оцінки становить 219360,00 грн. (а.с.44-57).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Згідно з вимогами ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що сторони в період шлюбу за договором купівлі-продажу придбали житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , що був оформлений на ім`я відповідача ОСОБА_2 . Це майно на підставі ст. 60 СК України суд визнає спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу.

Враховуючи те, що житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін та відповідач не заперечує проти визнання права власності на частину житлового будинку за позивачем, позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення.

Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення грошової компенсації за частину житлового будинку з відповідача, оскільки житловий будинок не можна вважати неподільною річчю. Сторони не надали суду варіантів розподілу між ними житлового будинку та не заявляли клопотання про проведення відповідної експертизи, а відповідач категорично заперечує проти стягнення з нього грошової компенсації, посилаючись на можливість поділу в натурі та спільного користування спірним нерухомим майном.

Вирішуючи питання поділу автомобіля марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , придбаного сторонами в період шлюбу, суд виходить з того, що це рухоме майно є неподільним відповідно до ст. 183 ЦК України та виділ частки в натурі є неможливим.

Стаття 364 ЦК України передбачає, що в такому випадку співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 61-9018 св 18.

Судом встановлено, що відповідач подарував автомобіль «Peugeot Partner», 2011 року випуску своєму батьку, перебуваючи в шлюбі з позивачкою. Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину вартості відчуженого автомобіля, вказуючи на те, що така угода відбулась без її згоди.

Автомобіль марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску дійсно був зареєстрований на нового власника за договором дарування 25.03.2023 року, що підтверджується відповіддю на запит Головного сервісного центру МВС від 04.05.2023 року. Однак відповідач ОСОБА_2 заперечує проти стягнення компенсації за автомобіль, посилаючись на те, що позивач не заперечувала проти відчуження автомобіля та отримала за це кошти в сумі 2000 доларів США.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що своєї згоди на дарування автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, вона відповідачу не давала та коштів за автомобіль не отримувала.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження надання згоди позивачем на відчуження спільного автомобіля чи отримання нею будь-яких коштів не надано. До того ж автомобіль було передано іншій особі за договором дарування, що є безоплатним та не передбачає отримання коштів.

В постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 726/2165/15-ц висловлена правова позиці про те, що у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 1/2 частини від вартості подарованого автомобіля підлягає задоволенню, оскільки транспортний засіб придбаний подружжям під час шлюбу та був їх спільною сумісною власністю, а тому кожна зі сторін мала рівні права на нього, проте ОСОБА_2 без відома ОСОБА_1 відчужив цей автомобіль.

Відповідно до звіту №1/05/23 про проведення незалежної оцінки вартості спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного Peugeot Partner, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 станом на 16.05.2023 року ринкова вартість об`єкта оцінки становить 219360,00 грн.

Відповідач не заявляв клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення ринкової вартості спірного транспортного засобу. В такому випадку при визначенні суми компенсації, суд враховує лише письмовий доказ, наданий позивачем.

З огляду на наведене, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає частина вартості частки відчуженого автомобіля, що становить 109680 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відтак, з відповідача ОСОБА_2 користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1182,80 грн. за вимогу про визнання права власності на частину житлового будинку та 1096,80 грн. за вимогу про стягнення компенсації за частини автомобіля, що разом становить 2279,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4,7,10,81,141,263-266 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 364, 368, 372 ЦК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел.. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса електронної пошти відсутня) про поділ майна подружжя - задоволити частково.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел.. НОМЕР_2 ) компенсацію вартості частини автомобіля марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 в розмірі 109680 (сто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2279,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 12.07.2023 року.

Суддя Д.І.Сакун