Справа № 341/812/20
Провадження № 22-ц/4808/15/23
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Кузів А.В.

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ» адвоката Хемича В.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Олексюка Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ», ОСОБА_2 про встановлення факту, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ» на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Гаполяком Т.В. 02 серпня 2021 року в м. Галич Івано-Франківської області, повний текст якого складено 19 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ», ОСОБА_2 про встановлення факту, стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 лютого 2020 року керуючи власним автомобілем Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Львівській в м. Галич, Івано-Франківської області. Попереду нього рухався автомобіль Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 . Наблизившись на відстань близько 70 80 метрів, вирішив здійснити обгін зазначеного автомобіля. Переконавшись у безпечності маневру, розпочав такий, виїхавши на смугу зустрічного руху. Наблизившись до автомобіля Renault Logan приблизно на відстань 20 метрів, побачив як той почав пригальмовувати та різко розпочав маневр лівого повороту, виїжджаючи на смугу зустрічного руху, по якій рухався він. Змушений був розпочати екстрене гальмування. Оскільки відстань до автомобіля Renault Logan становила близько 20 метрів, здійснити повну зупинку автомобіля не мав можливості. Вважає, що водієм ОСОБА_2 при здійсненні маневру повороту ліворуч допущено порушення Правил дорожнього руху, зокрема такі: перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників; не був уважний і не стежив за дорожньою обстановкою; перед перестроюванням не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються по тій смузі руху, на яку водій має намір перестроїтись.

Просив встановити факт вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 26.02.2020р. по вул. Львівській в м. Галич Івано-Франківської області, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля марки Opel Insignia державний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля марки Renault Logan державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 98 000 гривень; стягнути з ТзОВ "ДРІАДА-ІФ" на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 62 098 гривень 68 копійок; стягнути з ТзОВ "ДРІАДА-ІФ" на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40 000 гривень (а.с.1-4, том 1).

У серпні 2020 року ТзОВ «Дріада-Іф» подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 , керуючи власним автомобілем Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Львівській в м. Галич, Івано-Франківської області здійснював маневр обгону та допустив зіткнення з автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 . Вважає, що водієм ОСОБА_1 при здійсненні маневру обгону допущено порушення Правил дорожнього руху, зокрема такий не врахував дорожню обстановку, мокре дорожнє покриття, не обрав безпечної швидкості руху, не переконався в безпечності маневру. Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2021 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.04.2021 року, провадження у справі про адміністративне право порушення, передбачене статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Розглядаючи справу в межах зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, апеляційним судом зроблено висновок про те, що доводи апелянта про порушення ОСОБА_1 інших пунктів ПДР, не суперечить обставинам події. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у ПАТ «УПСК». В результаті ДТП пошкодженням автомобіля ТзОВ "ДРІАДА-ІФ" завдано матеріальної шкоди в розмірі 137 098 грн 56 коп. Просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 7 098 грн 56 коп майнової шкоди та вирішити питання розподілу судових витрат (а.с.61-67, том 1).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву ТзОВ «Дріада-Іф» до розгляду. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов ТзОВ «Дріада-Іф» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з первісним позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ», ОСОБА_2 про встановлення факту, стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП (а.с.133-134, том 1).

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРІАДА-ІФ", ОСОБА_2 про встановлення факту, стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково. Встановлено факт вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26 лютого 2020 року по вулиці Львівській в місті Галич Івано-Франківської області, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля марки Opel Insignia державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Renault Logan державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 98 000 гривень. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРІАДА-ІФ" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 62 098 гривень 68 копійок. В позові, в частині вимог стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРІАДА-ІФ" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40 000 гривень, відмовлено. В зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Дріада-Іф» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 7 098 гривень 56 копійок відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн 80 коп сплаченого судового збору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 980 гривень сплаченого судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дріада-Іф» на користь ОСОБА_1 620 гривень 98 копійок сплаченого судового збору (а.с.211-214, том 1).

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дріада-Іф» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки поясненням ОСОБА_1 , що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.02.2020. Так, в протоколі останній зазначає, що не впевнився у безпечності обгону та здійснив зіткнення з автомобілем Рено Логан. Також зазначає, що визнає свою вину частково.

Апелянт не погоджується із постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2020, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Зазначає, що судом не взято до уваги доводи інших сторін щодо того, що за наслідками апеляційного оскарження постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2020 щодо оцінки дій ОСОБА_1 зазначено, що: «твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 порушено інші пункти ПДР України, а саме те, що він не переконався у безпеці маневру, не суперечить обставинам події та доказам, що містяться в матеріалах провадження, але такі порушення можуть бути встановлені лише у разі наявності у протоколі про адміністративне правопорушення конкретного обвинувачення з посиланням на конкретний підпункт пункту ПДР України».

Вказує, що судом неправильно оцінено як доказ відеосюжет на DVD диску та надано йому неправильної юридичної оцінки.

На думку апелянта, судом неправильно застосовано до спірних правовідносин ряд норм матеріального права, зокрема, пункти 1.10, 12.1, 14.2 Правил дорожнього руху, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Аналізуючи дорожню ситуацію, що передувала ДТП, ОСОБА_2 перед тим, як увійти в поворот, що знаходився перпендикулярно ліворуч, змушений був почати гальмувати та обрати невисоку швидкість для того, щоб фізично автомобіль зміг рухатись по бажаній для водія траєкторії і на нього в контрольованій степені діяла відцентрова сила. За таких обставин, ОСОБА_1 , рухаючись попутно певний час в цій же смузі, що і ОСОБА_2 , повинен був зменшити швидкість власного транспортного засобу та витримуючи безпечну дистанцію переконатись, що автомобіль попереду являється для нього перешкодою через надто низьку швидкість або з інших причин і тільки тоді розпочинати обгін. Це дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості та не переконався в безпечності маневру і здійснюючи обгін, допустив зіткнення з іншим автомобілем.

Задовольняючи позов в частині встановлення факту вини ОСОБА_2 , судом порушено приписи Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За таких обставин, суд протиправно задовольнив позовну вимогу, яка не могла бути предметом розгляду в порядку загального позовного провадження.

З цих підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким зустрічний позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дріада-Іф» 7098,56 грн. В задоволенні первісного позову відмовити повністю. Стягнути судовий збір за зустрічним позовом в розмірі 2101 грн, а також за подання апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь товариства (а.с.223-226, том 1).

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Паращук О.Ю. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на законність рішення суду. Зокрема зазначено, що рішенням правильно встановлені всі обставини справи. Невірним є твердження ТОВ «Дріада-Іф», що в поясненнях сторін ДТП вбачається, що ОСОБА_1 не переконався у безпечності маневру. Наблизившись до автомобіля Рено Логан на відстань приблизно 20 метрів, ОСОБА_1 побачив, що водій вказаного автомобіля розпочав маневр лівого повороту, виїжджаючи на смугу зустрічного руху, по якій рухався ОСОБА_1 . Позивач розпочав екстренне гальмування, але уникнути зіткнення не вдалося. Після ДТП на місце зіткнення автомобілів прибув директор ТОВ «Дріада-Іф» та інші незнайомі люди, які почали залякувати ОСОБА_1 та погрожувати. При написанні пояснень на нього здійснювався тиск. Звертає увагу суду, що згідно пояснень сторін, автомобіль ОСОБА_1 знаходився на смузі зустрічного руху і коли ОСОБА_2 різко почав змінювати напрямок руху, то автомобілі зіткнулися на смузі зустрічного руху, що також зафіксовано при відеофіксації події. Крім вказаних автомобілів у момент зіткнення інших транспортних засобі не було. Також зазначає, що пояснення ОСОБА_2 суперечать фактичним обставинам ДТП, оскільки у разі переконання останнім безпечності маневру (повороту) перед тим, як його здійснювати, побачив би, що обгін вже розпочатий ОСОБА_1 і він дав би можливість його закінчити. Також зазначає, що суд, керуючись відеосюжетом з місця ДТП, схемою ДТП, переліком пошкоджень транспортних засобів, поясненнями сторін, правильно застосував норми матеріального права. Не заслуговують на увагу доводи скаржника щодо оцінки окремих цитат, які витягнуті з постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 14.04.2020. Судом правильно оцінено відеосюжет з місця ДТП, із якого встановлено, що ОСОБА_2 при здійсненні маневру ліворуч не ввімкнув покажчик повороту. Також, на думку представника позивача, судом правильно розглянуто справу в порядку загального позовного провадження, оскільки таке призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без зміни (а.с.238-242, том 1).

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано, що, відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися відповідачі приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», та ОСОБА_2 , про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу, товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ» адвоката Хемича В.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Олексюка Л.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що 26 лютого 2020 року позивач ОСОБА_3 належним йому автомобілем Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Львівській, 45 в м. Галич Івано-Франківської області, розпочав обгін, виїхавши на смугу зустрічного руху. Попереду, у попутному напрямку, рухався автомобіль Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , який розпочав маневр повороту ліворуч , виїжджаючи на смугу зустрічного руху, по якій рухався ОСОБА_1 . Мала місце дорожньо-транспортна пригода.

Дані обставини визнаються позивачем, відповідачами ТзОВ «Дріада-Іф», ОСОБА_4 .

По факту ДТП щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 233530 від 26 лютого 2020 року, за змістом якого ОСОБА_1 26 лютого 2020 року о 09 год. 07 хв., керуючи транспортним засобом Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Львівській в м. Галич, Івано-Франківської області, при виконанні обгону, не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 14.6 Правил дорожнього руху та допустив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП (а.с. 85, том 1).

Автомобілі отримали механічні пошкодження, опис яких наведено у схемі ДТП (а.с. 88, том 1).

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, провадження у справі про адміністративне право порушення, передбачене статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 24-27, том 1).

З відеозапису з місця ДТП встановлено, що автомобіль Opel Insignia рухався здійснюючи обгін по смузі зустрічного руху. Попереду рухався автомобіль Renault Logan, який розпочав маневр лівого повороту, виїжджаючи на смугу зустрічного руху, по якій рухався автомобіль Opel Insignia (а.с. 97, том 1).

Автомобіль Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ТзОВ «Дріада-Іф» (а.с. 70, том 1).

Окрім того, представник позивача зазначає, що водій ОСОБА_1 здійснював маневр обгону автомобіля Renault Logan державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та знаходився на смузі зустрічного руху на відстані 70-80 метрів до автомобіля Renault Logan державний номерний знак НОМЕР_2 . Наблизившись до автомобіля Renault Logan державний номерний знак НОМЕР_2 на відстань приблизно за 20 метрів, ОСОБА_1 побачив, що водій вказаного автомобіля розпочав маневр лівого повороту, виїжджаючи на смугу зустрічного руху, по якій рухався ОСОБА_1 . Позивач розпочав екстрене гальмування приблизно за 20 метрів до автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , проте уникнути зіткнення не вдалось.

Зі слів водія ОСОБА_2 , він виконував маневр повороту ліворуч до СТО, включив покажчик лівого повороту, переконавшись в безпечності маневру, і в цей час відчув сильний удар у ліву частину автомобіля.

Відповідно до складеного 04 травня 2020 року звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 160 098 грн 68 коп (а.с. 8-21, том 1).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТзОВ «Дріада-Іф», застрахована ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Строк дії договору 14 вересня 2019 року 13 вересня 2020 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. Франшиза - 2 000 грн (а.с. 22, том 1).

Відповідно до складеного 04 липня 2020 року звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТзОВ «Дріада-Іф», вартість матеріального збитку становить 137098 грн 56 коп (а.с. 71-84, том 1).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , застрахована ПрАТ «УПСК». Строк дії договору 04 лютого 2020 року 03 лютого 2021 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн. Франшиза 2 600 грн (а.с. 157, том 1).

Згідно висновку експерта за результатами проведення призначеної апеляційним судом судової інженерно-технічної експертизи експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 11 березня 2023 року № СЕ-19/109-23/2868-ІТ встановлено наступне (а.с.203-208, том 2).

Аналізуючи задану дорожню обстановку, водій автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в загальному випадку, в дорожній ситуації, яка розглядається, повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 9.2 б), 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, а саме перед початком маневру повороту ліворуч, повинен був переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху і тільки після цього виконати вказаний маневр.

Аналізуючи задану дорожню обстановку, експерт має підстави зробити висновок про те, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.4 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) Правил дорожнього руху України.

У відповідності до терміну «небезпека для руху» та інших інформаційно-довідкових джерел, в дорожній ситуації, яка розглядається, небезпека для руху водію автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 настає з моменту зміни напрямку руху автомобілем Renault Logan, тобто початку виконання ним маневру повороту ліворуч.

Виходячи із наведеного, в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля марки Opel Insignia ОСОБА_1 , у відповідності до вимог вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, повинен був, із технічної точки зору, рухатись даною ділянкою зі швидкістю не більше 50 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту зміни напрямку руху автомобіля Renault Logan, для виконання повороту ліворуч) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

В дорожній ситуації, коли водій автомобіля Renault Logan (ТЗ-1) наближається до заїзду на прилеглу територію, на яку він має намір повернути, та виконує поворот ліворуч, а водій автомобіля Opel Insignia (ТЗ-2) в цей час рухається позаду ТЗ-1 по лівій стороні дороги та виконує його обгін, то дана дорожня ситуація свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася при створенні перешкоди (небезпеки) для руху водію автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 , який виконував обгін.

У зв`язку з наведеним, водій автомобіля Renault Logan ОСОБА_2 перед початком зміни напрямку руху повинен упевнитися в безпечності виконання повороту ліворуч і не створювати перешкод для виконання обгону водієм автомобіля Opel Insignia, що передбачено вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, тому водій автомобіля Renault Logan не повинен був розпочинати маневр лівого повороту, щоб не створювати небезпеку для руху водію автомобіля Opel Insignia.

Іншими словами, в діях водія автомобіля марки Renault Logan ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України.

В контексті поставленого в ухвалі питання про відповідність дій водія автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України при здійсненні маневру обгону автомобіля Renault Logan, спочатку потрібно встановити технічну можливість у водія ОСОБА_1 уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку із відсутністю вихідних даних про швидкість, з якою рухався автомобіль Opel Insignia в процесі виконання обгону попутного автомобіля та про відстань, яку цей автомобіль подолав з моменту початку виконання маневру повороту водієм автомобіля Renault Logan, до місця зіткнення транспортних засобів, у експерта відсутня можливість встановити наявність чи відсутність у водія автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 технічної можливості запобігти зіткненню та, відповідно, чи відповідали його дії технічним вимогам Правил дорожнього руху України.

В дорожній ситуації, що розглядається, технічна можливість у водія автомобіля марки Renault Logan ОСОБА_2 запобігти зіткненню виражалась у дотриманні ним вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля марки Renault Logan ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Встановити причинно-наслідковий зв`язок дій водія автомобіля марки Opel Insignia ОСОБА_1 із виникненням дорожньо-транспортної пригоди в ході проведення даного дослідження експертним шляхом не представляється за можливе, оскільки в матеріалах справи відсутні необхідні для цього вихідні дані.

В контексті поставленого в ухвалі питання «Чи відповідала вимогам ПДД швидкість руху автомобіля Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з урахуванням пошкоджень, які отримали автомобілі при зіткненні зазначено, що у експерта відсутня можливість врахувати кінетичну енергію, яка була затрачена на деформацію транспортного засобу унаслідок зіткнення з автомобілем марки Renault Logan. Врахувати затрати даної енергії не є можливим у зв`язку з відсутністю в Івано-Франківському НДЕКЦ обґрунтованих та затверджених методичних рекомендацій для визначення швидкості руху по деформаціях.

Таким чином, експертом зроблені такі висновки:

1) З причин, вказаних у дослідницькій частині даного висновку, в діях водія автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України.

2) З причин, вказаних у дослідницькій частині даного висновку, у експерта відсутня можливість встановити наявність чи відсутність у водія автомобіля марки Opel Insignia ОСОБА_1 технічної можливості запобігти зіткненню та, відповідно, чи відповідали дії водія ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху України.

3) В дорожній ситуації, що розглядається, в діях водія автомобіля марки Renault Logan ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Встановити причинно-наслідковий зв`язок дій водія автомобіля марки Opel Insignia ОСОБА_1 із виникненням дорожньо-транспортної пригоди в ході проведення даного дослідження експертним шляхом не представляється за можливе, оскільки в матеріалах справи відсутні необхідні для цього вихідні дані.

4) В дорожній ситуації, яка розглядається, водій автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів: 9.2 б); 9.4; 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до вимог вказаних пунктів Правил дорожнього руху України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 з технічної точки зору, перед початком маневру повороту ліворуч, повинен був переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху і тільки після цього виконати вказаний маневр.

5) В дорожній ситуації, яка розглядається, водій автомобіля Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.4 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) Правил дорожнього руху України.

У відповідності до вимог вказаних пунктів Правил дорожнього руху України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 , у відповідності до вимог вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, повинен був, із технічної точки зору, рухатись даною ділянкою зі швидкістю не більше 50 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту зміни напрямку руху автомобілем Renault Logan, для виконання повороту ліворуч) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

6) З причин, вказаних у дослідницькій частині даного висновку, у експерта відсутня можливість встановити наявність чи відсутність у водія автомобіля марки Opel Insignia ОСОБА_1 технічної можливості запобігти зіткненню.

7) В дорожній ситуації, що розглядається, технічна можливість у водія автомобіля марки Renault Logan ОСОБА_2 запобігти зіткненню виражалась у дотриманні ним вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.

8) Відповідь на питання: «Чи відповідала вимогам ПДД швидкість руху автомобіля Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з урахуванням пошкоджень, які отримали автомобілі при зіткненні?» - не надається з причин, вказаних в дослідницькій частині даного висновку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. 1167, 1187, 1188, 1193, 1195 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановив, що водієм автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 не допущення порушення ПДР України. Натомість в момент, коли водій автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 вже здійснював обгін, водій автомобіля Renault Logan ОСОБА_2 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед поворотом і розпочав маневр лівого повороту. Відтак, позов в частині вимог про встановлення факту вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26 лютого 2020 року слід задовольнити.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля RenaultLogan, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТзОВ «Дріада-Іф» застрахована ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 становить 160098 грн 68 коп. Враховуючи межі відповідальності, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню на відшкодування майнової шкоди: з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» - 98 000 гривень; з ТзОВ "ДРІАДА-ІФ" - 62 098 гривень 68 копійок.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з таких підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спірні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України „Про страхування», Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В силу положень частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності .

Відповідно до пунктів 33.1.1, 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до пунктів 37. 1, 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Спростовуючи доводи апелянта щодо незгоди із відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП у діях ОСОБА_1 , слід виходити з такого.

Апелянт вважає, що для відшкодування шкоди, що була завдана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, необхідно встановити та підтвердити вину особи, яка має відповідати за шкоду, у вчиненні певної дії, що призвела до шкоди, тобто цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

На переконання відповідача, у судовому рішенні Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2021 року не надано жодної правової оцінки поясненням ОСОБА_1 , в яких останній зазначає, що не впевнився у безпечності обгону та здійснив зіткнення з автомобілем відповідача та у зв`язку з цим визнає свою вину частково.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Однак апелянтом не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення правил дорожнього руху, яке знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із завданням шкоди .

Визначаючи винуватість учасників дорожнього руху, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що автомобіль Opel Insignia рухався здійснюючи обгін по смузі зустрічного руху. Попереду рухався автомобіль Renault Logan, який не зупинившись та не пропустивши автомобіль, що рухався попутно, розпочав маневр повороту ліворуч, виїжджаючи на смугу зустрічного руху, по якій рухався автомобіль Opel Insignia. Мала місце дорожньо-транспортна пригода.

Судом не встановлено допущення порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 .

Натомість в момент, коли водій автомобіля Opel Insignia ОСОБА_1 вже здійснював обгін, водій автомобіля Renault Logan ОСОБА_2 не переконавшись у безперчності повороту і в тому, що ця дія не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед поворотом, розпочав маневр лівого повороту.

Відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26 лютого 2020 року, встановлено постановою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.04.2020 року в справі про адміністративне правопорушення №341/347/20, якою закрито провадження щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої прийнято постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Постанова суду про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц (провадження №61-31395сво18).

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Разом з тим, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26 лютого 2020 року та в результаті якої ОСОБА_1 було завдано матеріальну шкоду, встановлена висновком експерта за результатами проведення призначеної апеляційним судом судової інженерно-технічної експертизи експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 11 березня 2023 року № СЕ-19/109-23/2868-ІТ, тому наявні правові підстави для покладення на відповідачів відповідальності з відшкодування завданої шкоди.

Зокрема, в даному висновку експерта чітко зазначено, що в діях водія автомобіля марки Renault Logan ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, в тому числі і на суму франшизи. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Таким чином, зазначені норми передбачають, що шкоду, завдану водієм навіть за наявності його вини, відшкодовує власник транспортного засобу.

Установивши, що неправомірними діями водія ТОВ «Дріада-Іф» ОСОБА_2 , який керував при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом Renault Logan, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) під час виконання ним трудових обов`язків, позивачу завдано матеріальної шкоди, яка знаходиться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку зі вказаними діями працівника відповідача, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обов`язок щодо відшкодування матеріальної шкоди слід покласти на роботодавця в силу положень частини першої статті 1172 ЦК України.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини ОСОБА_2 ,, який є працівником відповідача ТОВ «Дріада-Іф», цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння ДТП була застрахована в СК «ПЗУ Україна», завдана шкода підлягала відшкодуванню позивачеві за рахунок роботодавця винної особи, але у порядку та в межах, передбаченими статтею 1194 ЦК України.

З огляду на викладене, сума відшкодування вірно стягнена із страхової компанії «ПЗУ Україна» в межах суми страхового відшкодування згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за мінусом франшизи, яка не покривається полісом (2000 грн), в розмірі 98 000,00 грн, а решту суми в розмірі 62 098,68 грн з ТОВ «Дріада-Іф».

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, їх правовою кваліфікацією, повно і всебічно встановив обставини справи та надав належну правову оцінку наявним у справі доказам і доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІАДА-ІФ» залишити без задоволення, а на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.