Справа № 307/1948/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 липня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду від 31 травня 2023 року у справі № 307/1948/23 (Головуючий: Сас Л.Р.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до АТ КБ «Приват Банк» про визнання виконавчого напису № 2424, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 28 серпня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Тячівського районного суду від 31 травня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки предметом цього позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а за правилами процесуального законодавства, такі позови підлягають розгляду із урахуванням виключної підсудності визначеної ст. 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням такого нерухомого майна.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Суд першої інстанції направляючи справу до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю посилався на те, що документи, які долучені до позовної заяви, не містять відомостей, які б дозволили встановити місце виконання виконавчого напису, у відповідності до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», саме на юрисдикційній території Тячівського району Закарпатської області, а місцезнаходження відповідача у даній справі АТ КБ «ПриватБанк» є: вул. Грушевського, 1Д, у м. Київ, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.

Згідно частини 2 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що Позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19.

Так, з матеріалів справи встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено Виконавчий напис від 28 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі № 2424, яким запропоновано звернути стягнення на майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місця проживання: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .

Отже, як місцем проживання та реєстрації місця проживання, так і місцезнаходженням майна на яке запропоновано звернути стягнення є місто Тячів Закарпатської області, а тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

За таких обставин, ухвала Тячівського районного суду від 31 травня 2023 року підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 82, 374, 379, 381-384 ЦПК України судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 31 травня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 липня 2023 року.

Головуючий

Судді: