Справа № 569/8790/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Рівненська міська рада, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онищук Ігор Миколайович, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Рівненська міська рада, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онищук Ігор Миколайович звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представниця заявниці заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання представниця заінтересованої особи Рівненської міської ради не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду сторона не подавала, подала до суду пояснення по справі, де просить суд здійснити заміну неналежної сторони (заінтересовану особу по справі - Рівненську міську раду) по справі на належного відповідача ( ОСОБА_2 ).

В судове засідання заінтересована особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онищук Ігор Миколайович не з`явився. Подав до суду пояснення по справі, де просить суд розгляд справи здійснювати без його участі.

Ухвалою суду від 09 червня 2023 року залучено до участі в справі у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати без її участі, не заперечує проти задоволення заяви, підтверджує факт, що спадкоємцем майна їхньої матері - ОСОБА_3 є її сестра - ОСОБА_1 .

Заслухавши представницю заявниці, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 матір заявниці ОСОБА_3 померла.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25 жовтня 2021 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з якого вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №2387. Місце смерті м. Рівне.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за законом № ННМ 414327 від 12 лютого 2019 року, посвідченим державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Гордійчук В.П. вбачається, що спадкоємцем на 1/6 частку від 46/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою в АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом № ННМ 414328 від 12 лютого 2019 року, посвідченим державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Гордійчук В.П. вбачається, що спадкоємцями є ОСОБА_1 на 1/2 частку від 384/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 на 1/2 частку від 384/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії заповіту № ННМ 414333 від 13 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою в АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , діючи вільно, цілеспрямовано, свідомо добровільно, розумно та на власний розсуд, розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примусу як фізичного, так і морального, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій, на випадок моєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, все те, на що претендуватиме я за законом, заповідає своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З дослідженого в судовому засіданні витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72335428 від 03 травня 2023 року, виданим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищуком Ігорем Миколайовичем вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис № 70599214, де спадкодавцем зазначена ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З дослідженої в судовому засіданні відповіді приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Онищука Ігоря Миколайовича від 03 травня 2023 р. №48/02-14 вбачається, що із поданих заявницею приватному нотаріусу документів вбачається, що адреса реєстрації в паспорті заявниці: АДРЕСА_3 , тобто відмінна від адреси постійного проживання та реєстрації спадкодавця. Таким чином, якщо заявниця проживала на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем , необхідно звернутися до суду за встановленням цього факту. В зв`язку з наведеним вище, свідоцтво про право на спадщину без підтвердження факту прийняття спадщини не може бути видане.

З дослідженого в судовому засіданні акту від 25 квітня 2023 року складеного та підписаного: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 та ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 , вбачається що даний акт складено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно з квітня 2014 року та на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та на даний момент проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З досліджених в судовому засіданні кс.копій рахунків за централізоване водопостачання та водовідведення від РОВКП ВКГ «Рівневодоканал» за серпень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, січень 2022 року з яких вбачається, що споживачем послуг є ОСОБА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії витягу з реєстру територіальної громади № 2023/003571712 від 09 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою; АДРЕСА_1 .

Як пояснила в судовому засіданні представник заявниці, метою встановлення факту спільного проживання із спадкоємицею ОСОБА_3 є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, зокрема житлового будинку АДРЕСА_1 , отже такий факт породжує юридичні наслідки, однак чинним законодавством іншого порядку встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем не передбачено.

У пункті 1 постанови Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження №61-51 сво 18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною піж час розгляду заяви про встановлення певних фактів, у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можності одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факт потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду, і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвічує факт, що має юридичне значення. Для цього, заявник разом із заявою про встановлення факту, подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причини відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися о суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним обіднє сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суді і заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя стаття 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

При цьому, у вищезазначені постанові Верховний Суд в черговий раз звернув увагу, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним та посилання на положення статті 1277 ЦК України, яка регулює відумерлість спадщини і при певних обставинах перехід спадщини у власність територіальної громади, є безпідставним, так як це стосується випадку, коли взагалі відсутні спадкоємці або відмовилися від прийняття (частина перша).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, ст.ст.1268, 1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Рівненська міська рада, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онищук Ігор Миколайович, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

Заінтересована особа: Рівненська міська рада, м.Рівне, вул.Соборна, 12А

Заінтересована особа: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онищук Ігор Миколайович, м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 20

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_6

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов