ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 702/191/22
Провадження № 22-ц/821/811/23
категорія: 304080000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у складі: головуючого судді Жежер Ю. М., повний текст рішення складено 11 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування шкоди.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.06.2022 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

Свої вимоги мотивував тим, що 20.06.2021 о 10 год по вул. Гагаріна с. Летичівка Уманського району Черкаської області за участю транспортних засобів OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

20.06.2021 відносно нього, ОСОБА_1 , працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення № 493061, яким інкриміновано порушення вимог п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 27.08.2021 залишено без змін постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021.

Зазначає, що винність особи водія ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП доводиться наступними обставинами.

Відповідно до схеми місця ДТП від 20.06.2021, складеної інспектором СРПП № 3 Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Білоусом О. В. ширина дороги становить 6.5 м. На схемі відображено два місця зіткнення: зі слів ОСОБА_2 та з його слів. Також на схемі відображено осип скла, наявність двох авто та електроопори № 11.

Оскільки на схемі не зазначено, ані напрямок дороги, ані напрямок руху транспортних засобів, то слід виходи з показань обох водіїв, наданих при розгляді справи №702/354/21. Так, водій ОСОБА_2 підтвердив той факт, що він рухався в напрямку виїзду з с. Летичівка в напрямку смт. Цибулів, а ОСОБА_1 - відповідно в напрямку центру міста Монастирище, тобто в зустрічному. Умовно розділивши дорогу на схемі на два напрямки руху, врахувавши при цьому правосторонній рух, то можливо припустити, що права частина схеми це напрямок виїзду з с. Летичівка в напрямку смт. Цибулів, а ліва частина відповідно напрямок в центр міста Монастирище.

Так, місце зіткнення зі слів ОСОБА_2 знаходиться на відстані 3,2 м від правого краю проїжджої частини в напрямку виїзду з с. Летичівка в напрямку смт. Цибулів, тобто на смузі руху водія ОСОБА_2 .

Місце зіткнення з його слів відображено на відстані 3,8 м правого краю проїжджої частини в напрямку виїзду з с. Летичівка в напрямку смт. Цибулів, тобто на його смузі руху. Осип скла розміщено на відстані 3,4 м від правого краю дороги в напрямку виїзду з с. Летичівка в напрямку смт. Цибулів.

Враховуючи, що на проїжджій частині виявлені сліди у вигляді осипу скла, які мають відношення до даної ДТП, то саме за вказаними слідами доцільно встановлювати точне місце зіткнення транспортних засобів. З врахуванням таких даних є очевидним, що зіткнення відбулось саме на його смузі руху, оскільки ширина проїжджої частини, згідно схеми становить 6,5 м, то відповідно кожна смуга руху відповідає ширині рівній в 3,25 м. Осип скла виявлено на відстані 3,4 м, що вказує на знаходження таких слідів саме на його смузі руху.

Проте, вказана на схемі ширина дороги, а саме 6,5 м не відповідає дійсності, оскільки згідно листа Монастирищенської міської ради, ширина дороги, де сталось ДТП на дорозі сполученням Орадівка - Мошни Т2403 в с. Летичівка по вул. Гагаріна становить 6 м.

Врахувавши дану ширину є очевидним, що навіть місце зіткнення зі слів самого водія ОСОБА_2 , яке зазначене на схемі, і він це підтвердив в судовому засіданні, при розгляді справи № 702/354/21, знаходиться на його смузі руху, адже по 3 м має кожна смуга для руху, а зіткнення зазначено на схемі на відстані 3,2 м від правого краю в напрямку виїзду з с. Летичівка до смт. Цибулів.

Вважає, що ДТП, що мала місце 20.06.2021 за його участю та участю водія ОСОБА_2 сталась саме на його смузі руху, що свідчить про порушення ОСОБА_2 окремих пунктів ПДР України, а саме: п. 10.1, 13.3, 14.2 (в) ПДР України.

Вказує, що саме вказані пункти ПДР повинен був дотриматися водій ОСОБА_2 і їх невиконання знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.

В результаті вказаної ДТП, автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , який належить йому на праві приватної власності отримав механічні пошкодження лівої сторони автомобіля.

З метою встановлення матеріальних збитків, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, він залучив незалежного експерта. Так відповідно до висновку експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 29.12.2021, вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП в цінах станом на момент виконання дослідження становить 210575 грн.

За виїзд судового експерта, огляд та проведення дослідження ним витрачено кошти в сумі 3200 грн.

Згідно висновку експерта № 14 ВЕ від 16.03.2023 ринкова вартість Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складала 210575,00 грн. Ринкова вартість Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням його пошкоджень після ДТП складає 96 532,32 грн.

Після уточнення позовних вимог та зміни позовних вимог, шляхом доповнення позовних вимог новими вимогами, а саме з зазначенням конкретних грошових сум, які підлягають стягненню з кожного з відповідачів, просив суд стягнути із ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 114042,68 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати в сумі 15250,80 грн за проведення автотоварознавчого дослідження, автотоварознавчої експертизи та судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судовий збір в сумі 2137 грн за подачу позовної заяви до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 111542,68 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів в сумі 2500 грн відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в сумі 1115,44 грн, витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 2056/22-23, 18/23-23, 91/23 - 23 від 17.01.2023 та автотоварознавчої експертизи № 14 ВЕ від 16.03.2023 в сумі 11786,89 грн, а всього: 12902,33 грн.

Рішення мотивоване тим, що завдавач шкоди відповідач ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НАСК «Оранта», у встановленому законом порядку та у визначений законом строк повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП, розмір матеріального збитку становить 114042,68 грн, розмір страхового ліміту становить 130000,00 грн, позивач просить стягнути матеріальну шкоду саме з ПАТ «НАСК «Оранта», а тому суд дійшов висновку, про необхідність стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» матеріальну шкоду в розмірі 114042,68 грн зменшеної на розмір франшизи 2500 розмір, у загальній сумі 111542,68 грн.

Судом зазначено, що факт не подання заяви про виплату страхового відшкодування безпосередньо до страховика не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, до того ж страховик мав можливість встановити, що подія є страховим випадком і оцінити заподіяну шкоду, оскільки відповідач ОСОБА_2 повідомив страховика про страховий випадок, проте будь-яких доказів вартості заподіяного ДТП збитку до суду не подав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, ПАТ «НАСК «Оранта», вважаючи, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованим, просило суд скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 рокута ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема тим, що під час подання позовної заяви позивач не зазначив про неможливість надання висновку експерта, який був повідомлений про кримінальну відповідальність, а навпаки долучив заяву на підставі якої був виготовлений висновок № 14 ВЕ від 16.03.2023, який позивач без будь-яких перешкод міг долучити при поданні позовної заяви.

Зазначає, що із заявою про страхове відшкодування до ПАТ НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_1 не звертався.

Позовні вимоги до ПАТ НАСК «ОРАНТА» Саргсян Г. Ш. виклав у заяві про уточнення позовних вимог датованій 04 липня 2022 року, а отже пропустивши річний термін.

Зазначає, що відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 27.08.2021 позивач мав документ про свою невинуватість у ДТП, яка трапилась 20.06.2021 і мав всі можливості дотриматися норм законодавства та звернутися до страхової компанії.

Вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення задовольнив вимоги, що не були предметом спору в частині нарахування повного розміру сплати судового збору з ПАТ НАСК «ОРАНТА» та не врахував, що позивач не формував таких вимог.

01 червня 2023 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Вважає, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою і такою, що не базується на нормах права, а відтак задоволенню не підлягає.

Оскаржуване рішення відповідає завданню цивільного судочинства, ухвалене відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що висновок експерта № 14 ВЕ від 16.03.2023 є належним доказом, з посиланням на норми матеріального та процесуального права.

Судом також вірно визначено суму заподіяної шкоди, вірно зазначено щодо строку звернення з позовною вимогою, на який акцентував увагу скаржник та вірно розподіллено судові витрати.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно з постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021 справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 12.1 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (т. 1 а.с. 7 - 11).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 27.08.2021 постанова Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021 залишена без змін (т.1 а.с. 12-15).

Із вказаних постанов вбачається, що 20.06.2021 о 10 год по вул. Гагаріна с. Летичівка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля VW JETTA д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 .

Із Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 08.09.2020 вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, моделі JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 20).

Згідно з висновком експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП в цінах станом на момент виконання дослідження становить 210575 грн (т. 1 а.с. 22 - 52).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 133/21 від 29.12.2021 вартість ремонту транспортного засобу Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 302205,22 грн (т. 1 а.с. 31 - 37).

Перелік пошкоджень, отриманих під час ДТП, які зазнав КТЗ, зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу № 16 від 27.12.2021 (т. 1 а.с. 50).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Astra ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № 200969709 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 19.08.2020 по 18.08.2021. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 130000 грн, розмір франшизи - 2500 грн (т. 1 а.с. 68).

Відповідно до повідомлення про ДТП за договором обов`язкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 17 від 24.06.2021 ОСОБА_2 повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП, яка відбулась 20.06.2021 за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 69).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 17.01.2023 у даній дорожній обстановці, водій автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці, водій автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 11.3 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці, у діях водія автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не вбачається.

У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , не відповідали, з технічної точки зору, вимогам п. 11.3 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці, для водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , полягала у виконанні ним вимог п. 11.3 ПДР України.

У даній дорожній обстановці, водій автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 своїми одноособовими діями по зменшенню швидкості руху аж до зупинки керованого ним автомобіля не міг уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , який до моменту зіткнення не зупинився.

У даній дорожній обстановці, невідповідності дій водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вимогам п. 11.3 ПДР України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (т. 2 а.с. 25 - 32).

Відповідно до висновку експерта № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023 ринкова вартість (С) Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 210575 грн. Ринкова вартість автомобля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням його пошкоджень після ДТП складає 96532,32 грн (т. 2 а.с. 89-119).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предмет спору у справі складають вимоги з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян. Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.06.2023 розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції загалом відповідає зазначеним вимогам закону.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1 ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 вкотре наголосила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

За правилами п. 35.1 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пп. 37.1.1, пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону строк є присічним і поновленню не підлягає.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16-ц (провадження № 14-310цс18), від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) та Верховним Судом в постановах від 21 березня 2019 року у справі № 758/16132/16-ц (провадження № 61-30263св18), від 01 липня 2019 року у справі № 513/1275/14-ц (провадження № 61-22420св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 748/1893/18 (провадження № 61-11557св19) та від 22 квітня 2021 року у справі № 754/5626/19 (провадження № 61-2061св20).

При цьому, інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено, що «у системному зв`язку зі ст. 36 положення пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права».

Звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування є позасудовою процедурою здійснення такого страхового відшкодування, яка не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Отже, у разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2021 о 10 год по вул. Гагаріна с. Летичівка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля VW JETTA д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 27.08.2021 справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю порушення вимог п. 12.1 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 17.01.2023 у даній дорожній обстановці, невідповідності дій водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вимогам п. 11.3 ПДР України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

З викладеного вбачається, що винуватцем ДТП у даній справі є відповідач ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № 200969709 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаної обставини відповідачі належними та допустимими доказами не спростували.

24.06.2021 ОСОБА_2 повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП, яка відбулась 20.06.2021 за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

02.05.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, де відповідачем зазначив лише ОСОБА_2 , проте ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.06.2022 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» залучено до участі в справі в якості співвідповідача, до якого в подальшому заявлені вимоги ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в межах річного строку, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач у справі має право на відшкодування шкоди.

Що стосується визначення розміру страхового відшкодування, який підлягає стягненню то колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де зазначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Вищенаведеною ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування страховиком шкоди у розмірі вартості транспортного засобу до ДТП в разі його фізичного знищення.

Подібні висновки були зроблені також в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 209/3145/15-ц, від 05 серпня 2020 року у справі № 362/3680/17, від 11 січня 2023 року у справі № 211/3277/20.

В матеріалах справи наявні два висновки експерта щодо визначення вартості матеріальної шкоди, а саме: № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 та № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023.

Проте, враховуючи, що висновок № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 містить дані лише щодо вартості матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП в цінах станом на момент виконання дослідження становить 210575,00 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про покладення в основу рішення висновку експерта № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023, де експертом визначено, як ринкову вартість Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження у розмірі 210575,00 грн, так із урахуванням його пошкоджень після ДТП - 96532,32 грн.

Враховуючи викладене, у даній справі, у страховика виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Пунктом 12.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення із ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 114042,68 грн зменшеної на розмір франшизи 2500 грн, у загальній сумі 111542,68 грн.

Щодо розподілу судових витрат, то слід зазначити, що згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 139 ч. 6 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справ вбачається, що звертаючись в суд даним позовом ОСОБА_1 просив стягнути із відповідача на свою користь 213775 грн та сплатив судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, тобто 2137,75 грн.

В подальшому позивач неодноразово уточнював та змінював позовні вимоги, остаточно просив стягнути 114042,68 грн, з яких судом стягнуто 111542,68 грн.

Із ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 судом стягнуто 1115,44 грн судового збору, тобто пропорційно задоволеним вимогам.

Крім того, хоч у справі наявні три висновки експертизи, проте в основу рішення покладено два з них, а саме висновок судової автотехнічної експертизи № 2056/22-23, 18/23-23, 91/23 - 23 від 17.01.2023 грн та автотоварознавчої експертизи № 14 ВЕ від 16.03.2023, розмір витрат на які склав 7550,80 грн та 4500 грн відповідно.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове стягнення із ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертиз у розмірі 11786,89 грн.

Належних та допустимих доказів на спростування розміру матеріального збитку чи судових витрат скаржником не надано.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 5 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, підстави для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» залишити без задоволення.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 18 липня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак