Справа № 444/373/18 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2655/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Куликівська селищна рада Львівського району Львівської області про визнання заповіту нікчемним, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Куликівська селищна рада Львівського району Львівської області про визнання заповіту нікчемним.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 24 січня 2008 року секретарем виконавчого комітету Куликівської селищної ради було складено та зареєстровано заповіт за № 152, в якому ОСОБА_4 (мати позивача), все своє майно заповіла йому.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Звернувшись до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадкове майно він дізнався, що матір`ю було складено новий заповіт, який посвідчено 07.12.2015 секретарем виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вільчинською С.Ф. при свідках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Згідно вказаного заповіту ОСОБА_4 заповіла все своє майно його сестрі ОСОБА_3 .

Зазначає, що на момент складення другого заповіту паспорт ОСОБА_4 знаходився у нього, інших документів для встановлення її особи у матері не було, а відтак секретарем виконкому не було належно встановлено особу заповідача. Тому оспорюваний заповіт складений з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, в заповіті відсутня відмітка про зачитування свідками заповідачу заповіту вголос та в заповіті не вказано у повній мірі відомості про свідків.

Вважає, що складення оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі його матері, так як заповіт підписувала не вона, а запрошена ОСОБА_7 , якій вона це доручила.

Просить визнати заповіт ОСОБА_4 від 07.12.2015, посвідчений секретарем виконавчого комітету Куликівської селищної ради нікчемним.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає, що рішення суду є необґрунтованим, винесеним із грубим порушенням процесуальних норм та неправильним застосуванням матеріальних норм. Вказує, що звертаючись з даним позовом, позивач визначив, як підставу позову те, що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки складення оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі матері, так як підписувала заповіт не вона. З метою встановлення вказаних обставин, позивачем заявлено клопотання про допит у якості свідків осіб, що були присутні при його посвідченні та будучи допитаними в ході розгляду справи підтвердили вказані обставини, у тому числі, порушення процедури складання заповіту та відсутність у заповідача волевиявлення на його вчинення.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача - ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_3 проти скарги заперечили, просили у задоволення скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Секретар Куликівської селищної ради Вільчинська С.Ф. при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Пояснила, що посвідчувала заповіт за місцем проживання заповідача. Нею було дотримано усіх вимог щодо складення заповіту, про що зазначено в тексті заповіту. Зміст заповіту відповідав волевиявленню заповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача - ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_8 та відповідачку ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 24.01.2008 ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

07.12.2015 ОСОБА_4 склала нове заповідальне розпорядження, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_3 .

Текст заповіту виконано секретарем виконкому Вільчинською С.Ф. за допомогою загальноприйнятих технічних засобів - з використанням комп`ютерного набору та роздруківки.

У зв`язку з хворобою ОСОБА_4 , на її особисте прохання, заповіт посвідчено вдома за адресою проживання заповідача: смт. Куликів, Жовківського району Львівської області.

У абзаці другому другої сторінки заповіту міститься рукописний запис «Заповіт прочитано мною вголос ОСОБА_4 - ОСОБА_7 » і скріплено підписом ОСОБА_7 .

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_7 показала, що 07.12.2015 була присутня при посвідченні заповіту. ОСОБА_4 була сліпою та не ходячою, відтак секретар сільської ради роз`яснила, що в даному випадку необхідно, щоб були свідки. ОСОБА_4 говорила, що хоче змінити заповіт і скласти його в користь дочки ОСОБА_3 , оскільки син ОСОБА_1 до неї не приїжджає, а лише забирає в неї гроші. Після складення заповіту його текст був прочитаний вголос секретарем сільської ради Вільчинською С.Ф . Документи про посвідчення особи у ОСОБА_4 не перевіряли. Заповіт був складений о 11.00 год., вся процедура тривала близько однієї години. Процедуру посвідчення заповіту пам`ятає чітко.

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що була присутня при складенні заповіту, крім неї були присутні секретар сільської ради Вільчинська С.Ф. , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . Текст заповіту вона не читала, але була присутня при оголошенні тексту секретарем сільської ради. Заповідач ОСОБА_4 заповіт не читала, оскільки була незрячою, але була свідома і все розуміла. Текс заповіту оголошувався в кімнаті, де проживала ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_4 була хворою і декілька років була лежачою. Процедура посвідчення заповіту відбувалась в будинку ОСОБА_4 , яка розуміла, що все своє майно заповідає дочці ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується з дотриманням вимог частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Згідно з ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт.

У статті 1248 ЦК України передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Аналогічні положення закріплені в підпункті 1.7 пункту 1 глави 3 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту), згідно з яким нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути в голос прочитаний і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом.

Згідно ст. 41 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту) нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

У статті 54 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту) зазначено, що нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що при посвідченні заповіту було дотримано усіх вимог щодо його форми, а саме заповіт складений у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання та посвідчений уповноваженою на це особою. У зв`язку з хворобою ОСОБА_4 заповіт підписано ОСОБА_7 , текст заповіту заповідачу оголошувався вголос.

Доводи ж ОСОБА_1 , що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки складення оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі матері, так як заповіт підписувала не вона, а запрошена ОСОБА_7 , якій вона це доручила, не підтверджено належними доказами.

Допитані судом свідки підтвердили, що волевиявлення ОСОБА_4 на складання заповіту в користь ОСОБА_3 було вільним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що зміст заповіту не відповідає нормам законодавства щодо його форми і порядку посвідчення, наявність численних суттєвих порушень є необґрунтованими та спростовуються іншими доказами у справі, а також не спростовують волевиявлення заповідача.

Зокрема, судом оглядався «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Куликівської селищної ради на 2015 рік» з якого вбачається, що заповіт посвідчено 07.12.2015, особу ОСОБА_4 встановлено за паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Жовківським РВ УМВС у Львівській області 23.07.2015, в реєстрі наявні підписи осіб, зокрема особи, що підписала заповіт ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Зміст оспорюваного заповіту відповідає формі, встановленій пунктом 1 глави 3 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012.

Таким чином, відсутні підстави вважати заповіт ОСОБА_4 від 07.12.2015 року нікчемним, оскільки позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу порушення вимог чинного законодавства при його складанні чи посвідченні.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 липня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра