№757/3323/23-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 липня 2023 року смт Млинів Рівненської області

Одноособово суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в якому просить визнати неправдивість свідчень відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо неї, позивачки, чим було завдано матеріальної та моральної шкоди, зокрема шкоди здоров`ю, негативних емоцій через надання свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неправдивих свідчень, цілеспрямоване, свідоме наговорювання на позивачку з врахуванням наведених позивачкою доказів і матеріалів всієї справи.

Стягнути з відповідача на користь неї, позивачки. з відкриттям окремого рахунку для відшкодування моральної шкоди, матеріальної шкоди, судових витрат, враховуючи узагальнену суму, що завдано з вини відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з кожного по 500 000 грн. + 8573 грн. + 916 грн. + 1012 грн. + 1120 грн.)

Просить суд врахувати остаточну суму судового збору у кінці судового розгляду, оскільки судовий збір може збільшуватись через додаткові копіювання і роздруківки).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року справу розподілено судді Григоренко І.В.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. від 27 січня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди передано на розгляд за підсудністю до Млинівського районного суду Рівненської області.

(т.2, а.с.69-70)

Згідно ухвали Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року повернуто апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Григоренко І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

(т.2, а.с.177-178)

Як вбачається з ухвали судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2023 року залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків.

(т.2, а.с.224)

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2023 року про передачу справи за підсудністю у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неправдивими свідчень, відшкодування матеріальної та моральної шкоди ухвалено вважати неподаною та повернуто особі, яка її подала.

(т.3, а.с.40)

05 липня 2023 року цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди надійшла до Млинівського районного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2023 року справу розподілено судді Бандурі А.П.

При підготовці до відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, матеріальної шкоди, завданої відповідачами, внаслідок неправдивих свідчень слідчому під час досудового розслідування повинна бути залишена без руху, так як у вона не відповідає вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України.

Згідно, ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, подана позивачкою ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам, оскільки в порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України у ній нечітко вказано прізвище, ім`я та по батькові відповідачів, а також його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, позивачем не виконано п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки позивачем не додано до позовної заяви обґрунтованого розрахунку сум (500 000 грн. + 8573 грн. + 916 грн. + 1012 грн. + 1120 грн.), які вона просить стягнути з відповідачів, тобто нечітко зазначено ціну позову.

У позовній заяві позивач просить визнати неправдивість свідчень відповідачів щодо неї, позивачки, а також завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди, зокрема шкоди здоров`ю, негативних емоцій через надання свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 неправдивих свідчень, цілеспрямоване, свідоме наговорювання на позивачку з врахуванням наведених позивачкою доказів і матеріалів всієї справи. Стягнути з відповідача на користь позивачки з відкриттям окремого рахунку для відшкодування моральної шкоди, матеріальної шкоди, судових витрат, враховуючи узагальнену суму, що завдано з вини відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з кожного по 500 000 грн. + 8573 грн. + 916 грн. + 1012 грн. + 1120 грн.

Суд роз`яснює, що відповідно до ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Згідно ст.276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Згідно п.14, 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особа, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №11 від 27 лютого 2009 року при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Невиконання зазначених вимог зумовлює наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК. Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Однак, в порушення п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем нечітко викладено зміст позовних вимог.

Позивачка просить визнати неправдивість свідчень відповідачів щодо неї, проте, яким саме законом передбачено такий спосіб захисту, не зазначила. Також не вказала, які саме свідчення відповідача є неправдивими, у який спосіб вони поширені, та якими конкретно доказами підтверджуються вказані у позовній заяві обставини.

Також позивачем нечітко вказано яку суму матеріальної та яку суму моральної шкоди вона просить стягнути з кожного з відповідачів.

Крім того, в порушення вимог п. 4 ч. 3ст.175ЦПК України мотивувальна частина позовної заяви, яка виготовлена друкарським способом, на аркушах 1, 2, 7, 10, 15, 39 містить виправлення та закреслення, здійснені рукописним способом чорнильною ручкою, які не оговорені позивачкою ОСОБА_1 , що позбавляє суд встановити дійсний зміст позовної заяви та позовних вимог.

Також із поданих матеріалів позивачем, в обґрунтування своїх вимог, до позовної заяви надано суду ряд документів у копіях. Однак, додатки до позовної заяви неналежної якості (нечитабельні). В суду можуть виникнути труднощі при вивченні позовної заяви, оскільки, подані додатки до позовної заяви є неякісного друку та нечитабельні, що в сукупності з матеріалами справи не надають можливості встановити фактичних обставити справи, які б документально підтверджували позовні вимоги позивачки.

Також в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач не зазначила якими конкретно доказами обґрунтовує свої вимоги щодо надання відповідачами - свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неправдивих свідчень.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.83 ЦПК України).

Також у ч.ч. 1, 4, 5 ст. 95 ЦПК України зазначається, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України, прийнято наказом Державного підприємства Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості (ДП УкрНДНЦ) від 01 липня 2020 р. № 144 з 2021-09-01 ДСТУ 4163-2020, відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів Згідно з оригіналом (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак позивачем додані до позову копії документів, які взагалі не засвідчені у встановленому законом порядку, а долучена їх ксерокопія з матеріалів кримінального провадження.

Проте додані позивачкою ОСОБА_1 в якості доказів протоколи допитів неякісно виготовлені та не засвідчені в порядку ст.95 ЦПК України.

Позивачем неповно викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення моральної та матеріальної шкоди та відповідного розрахунку, згідно якого позивач оцінив свої матеріальні та моральні страждання.

Також позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено 3 (три) позовні вимоги, а саме:

- визнати неправдивість свідчень відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо позивачки,.

- стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивачки моральної шкоди з кожного по 500 000 грн,

- стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивачки для відшкодування матеріальної шкоди 8573 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вище викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету за позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою.

При цьому подане позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не підлягає задоволенню, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної неправдивими свідченнями, а не каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Враховуючи вище викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду із вказаним позовом необхідно було сплатити судовий збір в дохід державного бюджет у розмірі 12 147,2 грн, з яких:

- 1073,60 грн. за позовну вимогу немайнового характеру щодо визнання неправдивими свідчень відповідачів,

- 1073,60 грн. за позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди

- 10 000,00 грн. - за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та надати до суду оригінал квитанції про сплату вказаного судового збору.

Разом з тим, до позовної заяви додано документи, що підтверджують сплату судового збору лише у розмірі 992,4 грн.

Також суд звертає увагу, що законом не передбачено можливості подання позивачем заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною третьою статті 49 ЦПК України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного,

керуючись статтями 175-177, 185, 260, 261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без руху.

Надати позивачці десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений цією ухвалою строк вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України будуть виконані, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура