Справа № 750/5902/23
Провадження № 2/750/969/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., у розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 08.02.2022 у розмірі 163000 грн., за розпискою в сумі 51101 грн., судові витрати в сумі 2141 грн. 01 коп.

На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що 02 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було вчинено правочин, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 51101 грн. 08 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було підписано Договір позики та надано останньому 163000 грн. Відповідач кошти не повернув, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні у справі матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 02 вересня 2019 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 51101 грн. строком до 02 жовтня 2019 року.

Згідно договору позики від 08.02.2022 ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кошти у розмірі 163000 грн., строком до 22 лютого 2022 року.

Проте, у вказаний строк відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором

Відповідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу підлягають задоволенню.

Також з відповідача належить стягнути судовий збір в розмірі 2141 грн. 01 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 625, 1046, 1049 ЦК України суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 214101 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2141 грн. 01 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: