Справа № 212/3936/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Козлова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

4 червня 2023 року представник позивача, адвокат Довгаль С. В., звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу через підсистему «Електронний суд» із вказаним позовом до відповідача, посилаючись у його обґрунтування на те, що 24 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики зі строком дії до 24 грудня 2018 року, на підтвердження якого відповідачем було написано розписку, за умовами якої він отримав від позивача 80000 грн., які зобов`язувався повернути до 24 грудня 2018 року, що також підтверджується підписами свідків. Однак у визначений строк ОСОБА_2 позику в порушення своїх договірних зобов`язань не повернув та добровільно заборгованість не сплатив. На підставі викладеного просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 80000 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду від 7 червня 2023 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Ані позивач, ОСОБА_1 , ані його представник, адвокат Довгаль С. В., не висловили заперечень проти розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи повідомленим про наявність позову ОСОБА_1 до нього про стягнення боргу, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Суд встановив, що 24 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 80000 грн., передані відповідачу безпосередньо при підписані відповідної розписки, чим ОСОБА_2 підтвердив факт отримання ним вказаної суми грошових коштів від ОСОБА_1 , які відповідач зобов`язався повернути позивачу до 24 грудня 2018 року, що підтверджується актом приймання передачі грошових коштів у такій розписці за підписом ОСОБА_2 .

На підставі ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 (десять) разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, то відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Суд зазначає, що за своєю сутністю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст. 1046, 1047 ЦК суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики та його умов.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2019 року по справі № 524/4946/16-ц.

Зважаючи на викладені законодавчі норми та правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні за письмовим договором позики від 24 листопада 2018 року, укладеним між сторонами по справі та оформленим письмовою розпискою відповідача, наданою позивачем, було підтверджено факт передачі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 80000 грн. на виконання умов укладеного між ними договору позики.

Натомість, суд зазначає, що ОСОБА_2 не надав суду доказів на підтвердження проведення ним з позивачем будь-якого розрахунку по такому договору позики від 24 листопада 2018 року.

При цьому суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Врахувавши наведені норми, суд дійшов переконання, що для заявлених позивачем вимог строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законом України від 30 березня 2020 року було внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до ЦК, щодо продовження строків за ст. 257 ЦК на час дії карантинних обмежень, які діяли до 30 червня 2023 року на території України.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 1 грудня 2021 року по справі № 373/651/20.

З огляду на наведене вмотивування, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню прострочена відповідачем сума боргу за договором позики від 24 листопада 2018 року, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що грошові кошти в сумі 80000 грн., які позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві до 24 грудня 2018 року, відповідач не повернув, тому через неналежне виконання умов відповідного договору позики в суді було підтверджено законність заявлених вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 неповернутої суми позики в розмірі 80000 грн.

Суд встановив, що позивачем було сплачено судовий збір при звернені до суду із даним позовом у розмірі 858,88 грн., які за ст. 141 ЦПК також підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24 листопада 2018 року в сумі 80000 (вісімдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 18 липня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Суддя Д. О. Козлов