Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4627/23
Провадження № 2/711/1727/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19.07.2023 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки у натурі з майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , через свою представницю адвоката Манзар Тетяну Володимирівну, звернулися у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просять:

-виділити ОСОБА_1 (67/100 частин), ОСОБА_2 (9/100 частин), ОСОБА_3 (9/100 частин) у натурі, як окрему одиницю (1/1) окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 85/100 частини домоволодіння з припиненням ідеальних часток за адресою: АДРЕСА_1 , з присвоєнням окремої поштової адреси;

-визнати право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на виділену у натурі 85/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літ. «А» (кімната (№ 3-3), площею 11,4 кв.м., кімната (№ 3-4), площею 14,0 кв.м.), прибудова літ. «а2» (№ 3-1 кухня, площею 7,8 кв.м.), прибудова літ. «а3» (№ 3-2 ванна, площею 2,3 кв.м.), прибудова літ. «а4» (№ 1 коридор, площею 0,6 кв.м.), сарай (літ. «Г»), гараж (під літ. «Н»), літня кухня (літ. «И»), погріб (літ. «З»), ворота з хвірткою (№ 1), огорожа (№ 4), огорожа (№ 5);

-припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Третьою особою зазначено Черкаська міська рада.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно із статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суддею встановлено, що заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом третім частини третьої статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За положеннями п.п. 2, 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Вивчивши подану позовну заяву, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. Так, при вивченні змісту позовної заяви, враховуючи, що спір є майновим, встановлено, що позивачами не визначено і не вказано ціну позову, відсутні відомості про вартість нерухомого майна, і відповідно не сплачено судовий збір (сплачено лише 1073 грн. 60 коп. ОСОБА_3 та 1073 грн. 60 коп. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи), враховуючи ціну позову. Отже, позивачам необхідно надати підтверджуючі документи про дійсну вартість спірного майна, зокрема висновок оцінки щодо визначення його вартості на час звернення до суду, враховуючи, що даний спір відноситься до категорії майнового характеру. Відсутність підтверджуючих документів про вартість нерухомого майна унеможливлює правильне визначення ціни позову та, відповідно, визначення суми судового збору, яку позивачі повинні сплати за подачу до суду заяви.

Суд звертає увагу позивачів на те, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України № 3674-VІ.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою або фізичною особою підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та п. п. 12, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у частині, що не суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства, - у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому, судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Статтею сьомою Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684 гривень.

Оскільки, позивачками подано позовну заяву до суду у поточному році, то їм необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» із врахуванням характеру позовних вимог, їх кількості, ціни позову та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2023 становить 2684 грн. 00 коп. В іншому випадку, надати підтверджуючі відомості про звільнення від сплати таких судових витрат.

За таких підстав, позивачам слід усунути зазначені недоліки та подати до суду позовну заяву з дотриманням всіх вказаних вимог закону. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати можливість позивачам належним чином оформити та подати до суду позов.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 19, 58-62, 95, 174-177, 185, 258-261 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки у натурі з майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, - залишити без руху.

Позивачам необхідно усунути, вказані в ухвалі недоліки, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.07.2023.

Суддя: С. М. Позарецька