Справа № 592/2442/23
Провадження № 6/592/109/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2023 у справі №592/2442/23:

-визнано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), майстра дільниці 2 групи з ремонту низьковольтного устаткування відділу головного енергетика, звільненим 31 січня 2023 року за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з причини порушення підприємством законодавства про працю, з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб»;

-зобов`язано Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» видати ОСОБА_1 належним чином заповнену трудову книжку з відповідним записом про звільнення за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України;

-стягнуто з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену заробітну плату, станом на кінець січня 2023 року, в розмірі 29 825 грн. 17 коп., середній заробіток за час затримки видачі наказу (розпорядження) про звільнення та копії трудової книжки в розмірі 22 643 грн. 48 коп., вихідну допомогу, з послідуючим вирахуванням податків та зборів, 29823 грн. 51 коп., витрати на професійну правничу допомогу 2 000,00 грн;

-зобов`язано Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки;

-стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» () на користь держави судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп (а.с.2632).

На виконання вказаного рішення суду, зокрема щодо зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» видати ОСОБА_1 належним чином заповнену трудову книжку з відповідним записом про звільнення за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України та нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, 03.05.2023 Ковпаківським районним судом м. Суми видані виконавчі листи №592/2442/23, які 05.05.2023 звернуто до виконання (постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.М. про відкриття виконавчого провадження №71750354, 71750773) (а.с.47-48).

Представник ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» Сімоненко Н.А. звернулася до суду з заявою про визнання вказаних виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, оскільки підприємством добровільно, за першою вимогою позивача, виконане рішення суду в частині зобов`язання видати ОСОБА_1 належним чином заповненої трудової книжки з відповідним записом про звільнення за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України, щодо зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію ОСОБА_1 за невикористані дні щорічної відпустки, то вказаний обов`язок боржника відсутній, оскільки ОСОБА_1 за період роботи надавались відпустки в повному обсязі.

Учасники в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представником боржника надано заяву про проведення судового засідання у її відсутність, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок щодо підстав визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, які прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково за змістом ст.432ЦПК України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

З наданої представником довідки про використання щорічної відпустки ОСОБА_1 вбачається, що за період з 11.01.2001 по 11.03.2023 відсутній залишок невикористаної ним відпустки (а.с. 55).

Більш того, під час судового розгляду позивачем не заявлялось про порушення підприємством його права на відпустку, вказана позовна вимога про нарахування та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, як і рішення суду, виходячи з його мотивувальної частини, ґрунтувалось на ймовірній наявності днів невикористаної відпустки.

За таких обставин, виконавчий лист про зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки виданий за відсутність у боржника вказаного обов`язку, а тому має бути визнай таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження. Натомість фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження, передбаченою п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». У такому випадку немає необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16.01.2018 у справі № 755/15479/14-ц та від 09.10.2019 у справі № 2403/2559/12.

У постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 824/67/20 зазначено, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду в частині зобов`язання видати ОСОБА_1 належним чином заповнену трудову книжку з відповідним записом про звільнення за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України, було виконане 12.05.2023, тобто вже після відкриття виконавчого провадження №71750354 постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. 05.05.2023. Отже відсутні підстави вважати про добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

За таких обставин, заява ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» в частині визнання виконавчого листа щодо зобов`язання видати ОСОБА_1 належним чином заповнену трудову книжку з відповідним записом про звільнення за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України, таким, що не підлягає виконанню, - задоволенню не підлягає, оскільки виконання рішення суду в добровільному порядку вже після відкриття виконавчого провадження є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не для визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.432 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 03.05.2023 у справі №592/2442/23 про зобов`язання Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.В. Шияновська