Справа № 740/5740/23
Провадження № 2/740/1198/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 грудня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про скасування запису про реєстрацію права власності, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Ніжинської міської ради про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24235339 від 26 грудня 2017 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0200, розташованої в АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_2 в цілому, як чоловіка позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнання права власності за позивачем на дану земельну ділянку в порядку спадкування після померлого чоловіка. Позов обгрунтований тим, що з 20 листопада 1971 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 і після його смерті прийняла спадщину, до складу якої також належить і земельна ділянка з кадастровим номером :04:015:0200, яка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. 25 серпня 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 , а саме на 1 / 2 частку у праві власності на дану земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса від 25 серпня 2023 року відмовлено у видачі даного свідоцтва з посиланням на неможливість визначення частки померлого у спільному майні, яке буде об`єктом спадкування через наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно одночасно двох записів про право власності у відкритому розділі на об`єкт нерухомого майна (земельну ділянку) і в обох записах є право власності, яке зареєстровано за померлим ОСОБА_2 в одиницю (1/1), вказані відомості також відображаються в Державному земельному кадастрі. Згідно рішення Ніжинської міської ради депутатів трудящих №148 від 13 квітня 1972 року було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Згідно Договору від 26 квітня 1972 року земельна ділянка кадастровий номер :04:015:0200 була передана забудовникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку. Згідно рішення Ніжинської міської ради 32 сесії VII скликання №19-32/2017 від 06 грудня 2017 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та передано безоплатно у власність «1.13. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0638 га, кадастровий номер :04:015:0200, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), де знаходиться житловий будинок, який є їх власністю. 26 грудня 2017 року державним реєстратором Виконавчого комітету Ніжинської міської ради було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий №:04:015:0200, цільове призначення 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0638 га зареєстрована за ОСОБА_2 частка у спільній власності 1/1 та за ОСОБА_1 частка у спільній власності 1/1. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-023) від 26 травня 2023 року право власності на земельну ділянку кадастровий №:04:015:0200, цільове призначення 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0638 га зареєстровано за ОСОБА_1 -частка у спільній власності 1/1, ОСОБА_2 -частка у спільній власності 1/1, тобто помилково зроблений запис №24235339 від 26 грудня 2017 року Державним реєстратором Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, що є перешкодою для позивача в оформленні спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 та в успадкуванні 1 / 2 частини вказаної земельної ділянки. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

Згідно заяви від 01 листопада 2023 року представник позивача адвокат Куровський В.В. позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності.

Відповідно до клопотання від 03 жовтня 2023 року представник відповідача Ніжинської міської ради Рашко А.М. просить справу розглянути за відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Інші заяви, клопотання сторін станом на 26 грудня 2023 року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 20 листопада 1971 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і спадщину якого прийняла позивач, як дружина,-спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Л.В., постановою якої від 25 серпня 2023 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1 / 2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0638 га з кадастровим номером :04:015:0200, розташованої в АДРЕСА_1 , з посиланням на те, що згідно даних державного земельного кадастру та реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_1 з часткою у спільній сумісній власності 1 / 1, за ОСОБА_2 з часткою у спільній власності 1 / 1 та ОСОБА_2 з часткою у спільній власності 1 / 1, всього 3 записи про право власності та всі становлять одиницю. Вказані відомості щодо часток-1 / 1,-за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як власників даної земельної ділянки, зазначені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №24235339 від 26 грудня 2017 року.

За правилами ст.60 СК України, чинного з 01 січня 2004 року, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.86 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як подружжям набуто земельну ділянку, яку згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 29 грудня 2017 року зареєстровано на праві спільної сумісної власності з 26 грудня 2017 року (номер запису про право власності 24235339) із визначенням часток останніх- 1 / 1, що не відповідає вимогам чинного законодавства по визначенню частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

За встановлених обставин подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , із врахуванням права позивача на спадкування після чоловіка, мають рівні частки у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку,-тобто по 1 / 2 частці.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві власності спадкується на загальних підставах.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень ст.16 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Спадкодавець ОСОБА_2 не втратив права на належну йому 1 / 2 частку вищезазначеної земельної ділянки, яка входить до складу його спадщини, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, відсутність правовстановлюючих документів саме на дану частку та невідповідність встановленим вимогам запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №24235339 від 26 грудня 2017 року,- перешкоджає позивачу ОСОБА_1 , яка також має право на 1 / 2 частку даної земельної ділянки, оформити прийняту спадщину свого чоловіка, що є підставою для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог, при цьому позивач за встановлених обставин є власником вказаної земельної ділянки в цілому.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також судом надана можливість відповідачу представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять його в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №24235339 від 26 грудня 2017 року про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0200, розташованої по АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 , частка у спільній власності 1/1.

Визнати за ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0200, площею 0,0638 га, розташованої в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 05 січня 2024 року.