ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бутенко С.Б., Дряниця Ю.В.

розглянувши у м.Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року, постановлену суддею Новіченко Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

13.10.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить припинити за ОСОБА_2 та визнати за ним, позивачем, право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , із компенсацією йому вартості цієї частки у розмірі 170820,50 грн.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.06.2021 зупинено провадження у справі №643/15795/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі №643/4681/21 за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В., ОСОБА_6., ОСОБА_1., треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифорова М.А., ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування постанови про передачу майна стягувачу, акту про передачу майна стягувачу, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, витребування майна, скасування державної реєстрації.

Зобов`язано сторони повідомити про результати розгляду по суті судом справи №643/4681/21.

Ухвала вмотивована посиланням на норми п.6 ч.1 ст.251, п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України та неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, рішення в якій матиме суттєве значення для вирішення спору.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати.

Вважає порушенням норм процесуального закону те, що оскаржувана ухвала постановлена за його відсутності та його представника, який заявляв клопотання про відкладення судового засідання. Крім того, клопотання про зупинення провадження у справі вирішувалося без участі сторін, а в мотивувальній частині ухвали помилково указано, що судом заслухано їх пояснення.

Із підстав, якими обґрунтовано вимоги позову, доводить можливість окремого розгляду цієї справи (№643/15795/20) від справи №643/4681/21, оскільки вони між собою не мають тісного взаємозв`язку та висновки суду у справі №643/4681/21 не матимуть приюдиційного значення у заявленому ним спорі. Наголошу, що він, позивач, набув частину спірної квартири на законних підставах і вимоги позову у справі №643/4681/21 є незаконними та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.10.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 12.11.2021.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.02.2023 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.10.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності./а.с.1-3/

В обґрунтування підстав позову зазначає, що згідно договору дарування від 18.09.2020 йому, позивачу, на праві спільної часткової власності належить частина однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , а інша її частина - ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2012, р. №5-12-317077-П2. Відповідач та його мати зі співмешканцями чинять перешкоди у вселенні позивача до спірного житла, в організації якого йому, позивачу, як людині похилого віку допомагають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (представники за довіреністю). Через перешкоди у праві користування власністю, в інтересах позивача його представник звертався до правоохоронних органів, але допуску до квартири йому надано так і не було.

Зазначає, що відповідач у спірній квартирі не проживає, його місцезнаходження йому невідомо, як і не відомо чи сплачує він комунальні послуги щодо своєї частки у спільному майні, що може мати наслідком відключення від систем електро-, водо- та газо-постачання. Оскільки спірна квартира є однокімнатною, відповідач у ній фактично не проживає, замість у нього в квартирі живуть його родичі, які перешкоджають вселенню позивача, з метою захисту порушеного права, просить суд припинити за ОСОБА_2 та визнати за ним, позивачем, право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , із компенсацією йому вартості цієї частки у розмірі 170820,50 грн.

20.04.2021 представник відповідача - адвокат Капустник В.В. звернувся в суд із клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі №643/4681/21 за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В., ОСОБА_6., ОСОБА_1., треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифорова М.А., ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування постанови про передачу майна стягувачу, акту про передачу майна стягувачу, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, витребування майна, скасування державної реєстрації.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що предметом спору у справі №643/4681/21 є, зокрема, витребування на користь ОСОБА_2 з незаконного володіння ОСОБА_1 частки у праві спільної часткової власності на спірну квартиру та скасування державної реєстрації речового права. У разі задоволення такого позову, у ОСОБА_1 буде відсутнім право вимоги в цій с праві./а.с.127-129/

22.06.2021 представником позивача - адвокатом Христофоровою К.С. через систему «Електронний суд» заявлено клопотання про перенесення судового засідання з підстав її зайнятості в іншому судовому процесі./а.с.176-177/

Задовольняючи клопотання та зупиняючи провадження у справі, районний суд виходив із того, що обставини, які розглядаються у справі №643/4681/20, у т.ч. щодо законності володіння позивачем 1/2 часткою спірної квартири та витребування цього майна у позивача, безпосередньо впливають на вирішення спору у даній справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що між цією справою (№643/15795/20) та справою №643/4681/21 існує тісний матеріально-правовий зв`язок, тоді як факти, установлені у справі №643/4681/21 будуть мати преюдиційне значення для справи №643/15795/20, а тому доцільним є зупинення провадження у цій справі до набранням законної сили рішенням в іншій справі.

Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із ухвалою суду та довільного тлумачення норм права на власну користь.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Наведене дає підстави для висновку, що необхідність в зупиненні провадження у справі згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Разом із цим, відповідна підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, яке повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній справі.

Строки, на які зупиняється провадження у справі, визначені статтею 253 ЦПК України, згідно із пунктом п`ятим частини першої наведеної норми, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст.251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Із матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 згідно договору дарування від 18.09.2020, укладеного із ОСОБА_6 , є власником частки у праві спільної часткової власності на квартири АДРЕСА_1 .

Відчужувана частка квартири належала дарувальнику ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва виданого Никифоровою М.А. , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області від 08.05.2020, за реєстровим №715./а.с.4/

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 26.03.2021 (справа №643/4681/21) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , у якому він просить: визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 07.05.2020 у ВП НОМЕР_1, якою передано майно, а саме 1/2 частину однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати акт приватного виконавця Ярмоленко О.В. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 07.05.2020 у ВП НОМЕР_1; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 715 від 08.05.2020, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифоровою М.А.; витребувати на користь ОСОБА_2 з незаконного володіння ОСОБА_1 1/2 частину у праві спільної часткової власності на квартиру; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 1/2 частину у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за вказаною адресою./а.с.130/

Установивши викладене, районний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі №643/4681/21, оскільки рішення в ній матиме суттєве значення для вирішення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, оскільки зводяться до законності набуття ним права власності на частку у майні, оцінка якого буде надана у справі №643/4681/21, де серед іншого, вирішуватиметься вимога витребування цього майна у ОСОБА_1 , що безпосередньо впливає на вирішення спору у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо порушення районним судом норм процесуального закону, не знайшли свого підтвердження. По-перше, факт звернення представника позивача, завчасно і належним чином обізнаного про судовий розгляд справи із клопотанням про його відкладення, не є беззаперечною підставою задоволення такого клопотання, оскільки представник, надавши перевагу участі в іншій справі, не надав суду доказів на підтвердження викладеного. По-друге, теза суду про врахування ним думки сторін, які фактично участі у справі не брали, але були належним чином повідомленими про день та час розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.376 ЦПК України не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

У розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення, проте такий обов`язок не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368,374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 18.07.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.Б. Бутенко

Ю.В. Дряниця