Справа № 201/1928/23
Провадження № 2/201/1315/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Батманової В.В.

при секретарі Турбаївській М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Носової В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В:

Дніпропетровський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, в якому просить стягнути з відповідача незаконно отриману допомогу по безробіттю на суму 54 766,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.03.2018 відповідачем було подано заяву про надання (поновлення) статусу безробітного. 23.03.2018 наказом Центра НТ № 180323 відповідачу було надано статус безробітного. 30.03.2018 наказом Центра НТ №180330 призначено виплату допомоги по безробіттю. З 23.03.2018 по 27.12.2018 відповідач перебував на обліку, як безробітний в Дніпровському міському центрі зайнятості. У період з 03.10.2018 по 27.12.2018, відповідач отримав допомогу по безробіттю у розмірі 5191 грн. 26 коп. Не працевлаштувавшись, ОСОБА_2 , 12.08.2020 звернувся до центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного та працевлаштування. ОСОБА_2 перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний з 12.08.2020 по 01.09.2021. У період з 12.08.2020 по 01.09.2021, відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 49 575 грн. 38 коп. відповідно до п. З ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» та п.29,30,31 Порядку надання допомоги но безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності. 23.03.2018 та 12.08.2020 ОСОБА_2 власноручно було підписано заяви, в яких він повідомив центр зайнятості про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб`єктом підприємницької діяльності, немає права та не отримує пенсію, ніде не працює, тобто у нього немає засобів для існування, що дає йому право на отримання соціальної допомоги від держави у вигляді виплати допомоги по безробіттю за рахунок державних коштів. Також 16.09.2020 ОСОБА_2 під підпис було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних. ОСОБА_2 під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний, з 03.10.2018, згідно даних ЄДРПОУ є керівником підприємства , дата реєстрації 03.10.2018, номер запису в ЄДРПОУ 0087233. Звертаючись до Центру зайнятості, відповідач приховав відомості, що він є зайнята особа в розумінні ст. 42, 45 ГК України, з метою отримання виплат державних коштів в якості допомоги по безробіттю. Таким чином, ОСОБА_2 перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, в період з 03.10.2018 по 27.12.2018 та з 12.08.2020 по 01.09.2021 незаконно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 54 766 грн. 64 коп., яку зобов`язаний повернути. У зв`язку викладеним просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю за періоди з 03.10.2018 по 27.12.2018 та з 12.08.2020 по 01.09.2021 в сумі 54 766 грн. 64 коп. та судовий збір.

Відповідач скористався правом на подання відзиву в якому заперечував проти задоволення позову, оскільки він був головою Дніпропетровської територіальної партійної організації Української партії «Зелена планета» та жодного прибутку від цього не отримував, оскільки організація не комерційна та не прибуткова.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав зазначених у відзиві, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 23.03.2018 відповідачем було подано заяву про надання (поновлення) статусу безробітного.

23.03.2018 наказом Центра НТ № 180323 відповідачу було надано статус безробітного.

30.03.2018 наказом Центра НТ №180330 призначено виплату допомоги по безробіттю.

З 23.03.2018 по 27.12.2018 відповідач перебував на обліку, як безробітний в Дніпровському міському центрі зайнятості.

У період з 03.10.2018 по 27.12.2018, відповідач отримав допомогу по безробіттю у розмірі 5191 грн. 26 коп.

Не працевлаштувавшись, ОСОБА_2 , 12.08.2020 звернувся до центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного та працевлаштування.

ОСОБА_2 перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний з 12.08.2020 по 01.09.2021.

У період з 12.08.2020 по 01.09.2021, відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 49 575 грн. 38 коп. відповідно до п. З ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» та п.29,30,31 Порядку надання допомоги но безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності.

23.03.2018 та 12.08.2020 ОСОБА_2 власноручно було підписано заяви, в яких він повідомив центр зайнятості про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб`єктом підприємницької діяльності, немає права та не отримує пенсію, ніде не працює, тобто у нього немає засобів для існування, що дає йому право на отримання соціальної допомоги від держави у вигляді виплати допомоги по безробіттю за рахунок державних коштів.

Також 16.09.2020 ОСОБА_2 під підпис було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних.

ОСОБА_2 під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний, з 03.10.2018, згідно даних ЄДРПОУ є керівником підприємства , дата реєстрації 03.10.2018, номер запису в ЄДРПОУ 0087233.

Так, на підставі інформації отриманої внаслідок обміну даними між ДЦЗ та ПФУ, витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань виявлено, що відповідач згідно даних ЄДРПОУ є керівником Дніпропетровської територіальної партійної організації української партії «Зелена планета» (ДТО «Зелена планета».

Згідно Відповіді вих.11-К від 12.05.2023 на запит адвоката Носової В.І. вих 14/05 від 12.05.2023 підписаного головою Української партії «Зелена планета» Орєховим С.М. повідомлено: «Відповідно до ст.14 Закону України «Про політичні партії» та згідно із статутом Дніпропетровська територіальна партійна організація Української партії «Зелена планета» є неприбутковою організацією.

З моменту державної реєстрації Дніпропетровської територіальної партійної організації Української партії «Зелена планета» по теперішній час політична та фінансова діяльність партійного осередку не здійснювались. Розрахункові рахунки в банківських установах відсутні, членські внески не стягувались, майно, нематеріальні цінності, цінні папери, які б перебували у власності або на праві користування відсутні.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 був обраний головою Дніпропетровської територіальної партійної організації Української партії «Зелена планета» (ЭДРПОУ 42514093).

За весь час, з моменту обрання ОСОБА_2 головою партійного територіального осередку ДТПО УП «Зелена планета», трудовий договір з ним не укладався, заробітна плата не нараховувалась та не сплачувалась, членські внески не стягувались.

Тобто, ОСОБА_2 не отримував будь-яких грошових надходжень (доходів), у тому числі заробітну плату, так як по-перше Дніпропетровська територіальна партійна організація Української партії «Зелена планета» є неприбутковою організацією та політичною партією, по-друге посада ОСОБА_2 є виборною посадою, яка не передбачає обов`язкову оплату чи укладання трудового договору, потретє з відповідачем трудовий договір не укладався, заробітна плата не нараховувалась та не сплачувалась. Тобто, політична діяльність ОСОБА_2 заснована на громадських засадах (безкоштовно), а враховуючи відповідь УП "Зелена планета" політична та фінансова діяльність партією не здійснювалась.

Доказів протилежного позивачем не надано, а судом не встановлено.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними частини 1 та 2 ст.46 Конституції України.

Відповідно до положень ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

Положеннями ст.1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що фактично ОСОБА_2 не отримував будь-яких грошових надходжень (доходів), у тому числі заробітну плату, трудовий договір з відповідачем не укладався.

Отже, сукупність у справі вказаних доказів підтверджує факт відсутності доходів у ОСОБА_2 за спірний період, і те, що відповідач у вказаний період не надавав жодних оплачуваних послуг.

Згідно з пунктом 1статті 1Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме із наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. Необхідними умовами для визнання особи безробітною і для виплати відповідної грошової допомоги, є не формальне укладення цією особою цивільно-правової угоди на виконання певних послуг, а реальне зайняття певною діяльністю та отримання доходу (прибутку) від такої діяльності, який необхідний людині для забезпечення її фізичного існування.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постанові ВСУ від 24.04.2019 року у справі № 757/17820/17-ц.

Таким чином, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, оскільки суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 36 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення», ст. ст.4, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Дніпропетровського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : В.В. Батманова