Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5218/22
Провадження № 2/711/182/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на його частку,-

в с т а н о в и в:

18.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на її частину.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 30.11.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 04.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Антонюк І.А. повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Матвійчук А.С. в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Суд, оглянувши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуванням в судовому процесі.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну.

Європейський суд з прав людини у свої рішеннях неодноразово зазначає, що позивач повинен проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи.

Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, ініціювавши розгляд цивільної справи в суді, позивач зобов`язаний добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки визначені законом або судом.

Так, відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені статтею 223 ЦПК України.

Згідно з вимогами частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні положення містить також у пункті 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, у відповідності до змісту якого, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, чинний ЦПК України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу позивача на те, що процесуальний закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07.08.2020 у справі № 405/8125/15-ц, від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18, від 31.08.2021 у справі № 570/5535/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Антонюк І.А. у встановленому законом порядку, шляхом скерування судової повістки за адресою проживання останніх та шляхом надсилання СМС-повідомлення, повідомлялись про дату, час і місце проведення судових засідань, однак у судові засідання , призначені на 14 год. 00 хв.31.05.2023 та о 12 год. 00 хв. 20.07.2023 не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність суду не подали.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивач та її представник двічі поспіль не з`явилися в судові засідання для розгляду справи по суті, тривалий час не проявляють жодного інтересу до даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, для залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому суд вважає, що залишення позовної заяви без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 13, 257, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на його частку - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова