Справа № 683/2391/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,

секретаря судового засідання Свідерської К.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові цивільну справу №683/2391/23, 2-о/683/94/2023 за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

встановив:

10 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати за адресою її проживання АДРЕСА_1 , заборонити наближатися на відстань до 100 м до неї та її місця її проживання, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або спілкуватися через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також взяти його на профілактичний облік за місцем проживання та направити на проходження програми для кривдників.

В обґрунтування вимог зазначає, що вона є особою похилого віку та протягом року потерпає від насильства, яке чинить над нею колишній співмешканець її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : цькує, психологічне тисне, виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, штовхає, шарпає, псує її майно, у зв`язку із чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів та постановами Старокостянтинівського районного суду від 16 січня та 30 червня 2023 року останній притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, що не дало жодного результату. Крім того, 23 червня 2023 року працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 7 діб, але останній неодноразово приходив до її помешкання, незважаючи на заборони та відповідальність.

Тому й змушена звертатися до суду за захистом своїх прав.

ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 є колишнім співмешканцем її доньки ОСОБА_3 .

Заявниця тривалий час потерпає від насильства в сім`ї, яке вчиняє ОСОБА_2 відносно неї та її дочки ОСОБА_3 , а саме: агресивно себе поводить, кричить, погрожує фізичним та психологічним насильством, внаслідок таких протиправних дій страждає вона та її дочка.

Так, згідно постанови Старокостянтинівського районного суду від 16 січня 2023 рокуОСОБА_2 28 грудня 2022 року о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї тещі ОСОБА_1 , та відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в їх сторону грубою нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх фізичному та психічному здоров`ю, а також того ж дня о 23 годині 30 хвилин, повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї тещі ОСОБА_1 , у зв`язку із чим на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім`ї за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 23 червня 2023 року поліцейським СРПП ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за вчинення ОСОБА_2 23 червня 2023 року домашнього насильства відносно ОСОБА_1 винесено заборонний припис стосовно кривдника №АА №126546, яким останньому заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як наголошує п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст.1 цього Закону домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Ураховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У частині 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних належних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Зважаючи на вказані докази, є підстави вважати, що вчинення ОСОБА_2 насильства в сім`ї, носить систематичний характер, існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій. Із вказаних доказів вбачається, що сварки, сутички та конфлікти між учасниками справи тривають та такі конфлікти переростають у більш насильницькі дії з боку ОСОБА_2 хоча на даний час його дії мають ознаки психологічного (образи, погрози, залякування, тощо) тиску, проте є такими, що порушують психологічну недоторканість людини і що спричинили емоційну невпевненість у заявниці, викликали побоювання за свою безпеку та спричинили шкоду психічному здоров`ю заявниці.

Про серйозність сприйняття фактів домашнього насильства; переживання з приводу можливих повторень таких; важкі наслідки спричинені цим та бажання заявниці попередити такі та захистити від таких себе, свідчать наведені вище докази та звернення ОСОБА_4 до суду, правоохоронних органів та Кризового центру.

Під час розгляду справи «Беваква та С. проти Болгарії» у рішенні від 12 вересня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що хоч основним об`єктом статті 8 Конвенції є захист фізичних осіб від свавілля державних органів, додатковими об`єктами можуть бути і позитивні зобов`язання, що проявляються в ефективній «повазі» до приватного та сімейного життя і такі зобов`язання можуть включати в себе застосування заходів з врегулювання відносин між фізичними особами. Діти та інші вразливі особи мають право на ефективний захист (§64).

Суд також наголосив, що концепція приватного життя включає в себе фізичну та психологічну недоторканість людини. Окрім цього, позитивні зобов`язання державних органів в аспекті забезпечення прав, передбачених статтями 2 та 3 Конвенції, а в окремих випадках статтею 8 самостійно або у поєднанні зі статтею 3, можуть включати обов`язок встановлювати та застосовувати на практиці відповідне законодавство, що дозволяє захистити проти насильницьких актів з боку фізичних осіб (§65).

Дослідженням наданих заявником доказів встановлено, що доводи заяви знайшли своє підтвердження, оскільки наявність конфлікту між сторонами, що мало наслідком звернення заявника із заявами до поліції, а також відсутність ознак щирого каяття у заінтересованої особи кривдника, дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем їх проживання.

Суд вважає, що вказані докази в своїй сукупності підтверджують факт тривалого психологічного насильства в сім`ї, та зважаючи на неодноразовість вчинення такої поведінки, суд вважає, що вказані докази, свідчать про те, що вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства в сім`ї щодо заявниці має місце тривалий час і вважати існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій ОСОБА_2 а також можливої ескалації такого насильства. Про вказане, а саме наявність таких ризиків, свідчать згадані докази.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, а також існує обґрунтований ризик продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними, а тому суд, з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 місяці та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Разом з тим, питання про направлення кривдника для проходження програми для кривдників до кризового центру Старокостянтинівської міської ради має вирішуватись судом на підставі ст. 39-1 КУпАП під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Відтак, в цій частині заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350- 6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 265, 350-6 ЦПК України, ст.1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити йому наступні тимчасові обмеження:

- заборонити перебувати за адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ;

- заборонити наближатися на відстань до 100 м до ОСОБА_1 та її місця її проживання: АДРЕСА_1 ,

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування телефонні переговори з ОСОБА_1 або спілкуватися через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Взяти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 на профілактичний облік за місцем проживання.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: