Справа №766/1634/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 липня 2023 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 року через підсистему Електронний Суд ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованого О.В., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №27285059;

- легковий автомобіль марки «VOIKSWAGEN», модель PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2015 р.в., на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2022 року, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.10.2021 року;

- заборгованість за споживчим кредитом в ПАТ «Абанк» в розмірі 50000 грн на ремонт квартири, який станом на подання цього позову не повернутий.

2. Подіти спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільного майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ,

- припинити право власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на 1/2 частку трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на легковий автомобіль марки «VOIKSWAGEN», модель PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2015 р.в.,

- стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , грошову компенсацію вартості ? частки легкового автомобіля марки «VOIKSWAGEN», модель PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2015 р.в., ОСОБА_1 , в розмірі 9250 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) доларів США, що еквівалентно 340400 (триста сорок тисяч чотириста) грн.

- стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ? частину розміру кредитних зобов`язань перед ПАТ «Абанк» в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч ) грн.

3. Стягнути з Відповідача судові витрати, в тому числі вартість судового збору, експертиз.

Провадження у справі станом на 19.07.2023 року не відкрито.

Разом із позовною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову, у якій вказала, що нею подано позов про поділ майна подружжя. Вказує, що під час перебування у зареєстрованому 24.07.2018 року шлюбі, який за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 р. розірвано, було придбано трикімнатну квартиру, легковий автомобіль та отримано споживчий кредит в ПАТ «Абанк» в розмірі 50 тис. грн. У зв`язку із тим, що позивач здійснив дії щодо зняття з реєстрації місця проживання заявниці та її малолітньої доньки від іншого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та представник відповідача смс повідомленням на телефон заявниці зазначила про це та надала строк в один місяць на виселення, а відтак є чіткі вагомі побоювання, що відповідач має намір продати спільне майно квартиру та здійснити примусове виселення позивачки та її дитини. Інше нерухоме майно у позивачки відсутнє. З огляду на наведе просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованого О.В., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №27285059,

- заборонити ОСОБА_2 , його представникам, іншим органам, яких це стосується, вчиняти дії щодо примусового виселення ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за адресою спірної квартири та їх проживання: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд дійшов наступного.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжиття передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним.

Складовими права власності на нерухоме майно є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

У порядку забезпечення позову позивачка вважає за необхідне тимчасово обмежити відповідача у праві розпорядження спірним майном, та полягає у його арешті, що є складовою оспорюваного права власності.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) та у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №200/17474/18 (провадження № 61-8712св19).

Єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Судом встановлено, що квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 31.07.2018 року зареєстрована за ОСОБА_2 . Тобто, квартира придбана у період шлюбу сторін, тому між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивачки щодо необхідності вжиття відповідних заходів, судом враховується обставини, які можуть зробити неможливим ефективний спосіб захисту прав позивачки, оскільки відповідач має можливість розпорядитися майном, що є предметом спору.

До заяви додана довідка про зняття заявниці з реєстраційного обліку з квартири, що є предметом спору, скріншот вимоги представника ОСОБА_2 про добровільне виселення заявниці з квартири. Враховуючи наведене, заявниця має обґрунтоване припущення щодо можливої зміни власника вказаної нерухомості.

За таких обставин, суд дійшов висновку що невжиття вказаних заявницею заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів заявниці, за захистом яких вона звернулася.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивачки в разі задоволення позову, виходячи зі співмірності позовних вимог, суд дійшов висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 спірної квартири, оскільки предметом позову є поділ майна подружжя у рівних частках, та відповідно позивачка просить визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на частину спірної квартири.

Накладення арешту на майно фактично є обмеженням права власності (в частині права розпорядження майном), яке закріплене Конституцією України, але забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є ст. 109 ЖК УРСР, в частині першій якої передбачені підстави виселення.

Згідно з положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як проголошено у ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Законом України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» внесено зміни до статті 109 ЖК УРСР, згідно з якими виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Підстави для виселення осіб також передбачені в ст. 116 ЖК УРСР, але таке виселення повинно проводитися в судовому порядку.

З огляду на зазначене, вчинення дій відповідачем щодо виселення позивача та її малолітньої дитини в позасудовому порядку, на теперішні час, не передбачене нормами діючого законодавства. Тому, забезпечення позову шляхом додаткової заборони вчинення таких дій не ґрунтується на законі.

Обґрунтування іншого виду забезпечення позову заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири жодним чином не обґрунтовані, а тому відсутні підстави для задоволення заяви в цій частині.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку з тим, що у суду відсутні відомості, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вирішення питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Частина 1 ст. 158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, за ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала в повному обсязі складена 19 липня 2023 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149-150,157,258-260,353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус