Справа № 591/1727/23
Провадження № 2/591/241/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Северинової А.С.,

з участю секретаря cудового засідання - Рудь В.В.,

представника позивача - Кузнєцова А.С. ,

представника відповідача - Кругляка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 591/1727/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кузнєцов А.С., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 02 вересня 2022 року о 14-годині 15 хв. у м. Суми по вул. Г. Кондратьєва ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди його транспортному засобу спричинені значні механічні пошкодження. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2022 року у справі № 592/4185/22 ОСОБА_3 визнана винною у вищевказаній ДТП.

06 вересня 2022 його транспортний засіб було оглянуто представником страхової компанії АТ «СГ «ТАС», в якій застосована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , який зазначив лише 16 пунктів пошкоджень. 15 вересня 2022 року страховиком було перераховано йому 31662 грн страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що розмір страхового відшкодування був недостатнім для ремонту автомобіля, як йому повідомили на кожній станції технічного обслуговування, куди він звертався. Тому 17 листопада 2022 року він наполягав на проведенні експертизи та повідомив відповідачів про проведення огляду пошкодженого автомобіля експертом. 25 листопада 2022 року судовим експертом ОСОБА_4. було оглянуто пошкоджений Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зафіксовано 26 пошкоджень, тобто на 10 більше, ніж зазначив страховик. Відповідно до складеного висновку вартість відновлювального ремонту на усунення пошкодження завданих автомобілю Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталася 08 вересня 2022 року, станом на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин складає 137238 грн 45 коп. Відповідно до висновку розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталася 08 вересня 2022 року, станом на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин складає 63983 грн 73 коп.

Таким чином, вважає, що страховиком залишилось невідшкодованою сума 32321 грн 73 коп. (63983,73 грн - 32321,73 грн).

Крім того, зважаючи, що страхове відшкодування має складати 63983 грн 73 коп., а величина відновлювального ремонту складає 137238 грн 45 коп., тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та розрахованим страховим відшкодуванням у сумі 73254 грн 72 коп. (137238,45 грн - 63983,73 грн).

Крім того, внаслідок аварії та пошкодження належного йому автомобіля він переніс душевні страждання, оскільки пошкоджений транспортний засіб вимагає пошуку способів відновлення порушеного права, а саме: мобілізації додаткових коштів на запасні частини, ремонтні роботи, пошуку спеціаліста, що проведе ремонтні роботи на відновлення свого порушеного права. Ситуація потягла за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовила необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів та вимагає компенсаторних можливостей задля їх подолання і до теперішнього часу, оскільки збитки досі не відшкодовані. Якість його життя з моменту ДТП до сьогодення значно знизилася через пошкодження майна. Вона позначила негативні зміни у житті: щоденні думки про пошкоджений автомобіль, потребу подолати кожний наступний етап складнощів, пошуку виходу з ситуації, негативні переживання безвихідності ситуації, тривогу, фіксованість уваги на проблемі, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, постійна емоційна напруга, виснаджуюча нервозність, дратівливість у відношеннях в родині, коли постає питання про мобілізацію додаткових ресурсів та пріоритет їх витрат.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 32321 грн 73 коп., а з ОСОБА_3 просить стягнути на його користь матеріальні збитки у сумі 73254 грн 72 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2023 року вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви (а.с. 117-118).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду.

У відзиві відповідач АТ «СГ «ТАС» просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до нього у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. При цьому, зазначає, що 13 вересня 2022 року ОСОБА_2 подав до АТ «СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування та погодився з розміром шкоди у розмірі 31662 грн, на проведенні оцінки, експертизі пошкодженого майна він не наполягав. На підставі викладеного АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у повному обсязі згідно поданої заяви на виплату страхового відшкодування у розмірі 31662 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування була погоджена між сторонами. Крім того, акт огляду транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було складено та проведено 06 вересня 2022 року, тобто в той же день, що і повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, тобто АТ «СГ «ТАС» не порушувало строки, тому вимога про стягнення витрат за проведення експертизи є безпідставною та необґрунтованою (а.с. 86-87).

У додаткових письмових поясненнях представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Кузнєцов А.С. зауважив, що доданий до позовної заяви висновок судового експерта показав, що підхід до фіксування пошкоджень відповідача АТ «СГ «ТАС» неповноцінний, через що страховик не зафіксував 10 окремих пошкоджень, які виявлені експертом. Відповідно, не зафіксовані відповідачем додаткові пошкодження збільшують розмір завданої шкоди. Крім того, ніякої оцінки страховик не проводив, на що вказує також доданий до відзиву розрахунок страхового відшкодування. До того ж, заява про виплату страхового відшкодування не є правочином, який передбачає згоду страховика та потерпілої особи та відмову від отримання страхового відшкодування, що не виключає його право повторно звернутися до страховика. Більше того, позивач наполягав на проведенні експертизи, про що повідомив страховика, який не скористався своїм правом бути присутнім на проведенні експертизи для того, щоб надати свої зауваження до протоколу огляду судовим експертом пошкодженого автомобіля, який зафіксував набагато більше пошкоджень, ніж були зафіксовані представником страховика. Відтак, вважає, що узгодження між страховиком та потерпілим не відбулося. Щодо витрат на проведення експертизи, то зауважує, що позивач не стягує такі витрати як шкоду в межах закону, а такі витрати заявлені як судові витрати за залучення експерта для розгляду справи в суді (а.с. 112-113).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Кузнєцов А.С. позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Кругляк В.В. заперечив проти позову повністю. Представник відповідача АТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника суду не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_4 на запитання представника відповідача розрахував та пояснив формулу розрахунку вартості відновлювального ремонту без ПДВ і зносу складових частин за наступною формулою: 104649,60 грн * 0,1667 (20% ПДВ) = 87204,51 грн, що є вартістю складових частин без ПДВ + 9828 грн 85 коп., що є вартістю матеріалів без ПДВ + 22760 грн, що є вартістю робіт без ПДВ. Таким чином, вартість відновлювального ремонту без ПДВ становить 119793 грн 36 коп. Крім того, судовий експерт пояснив, що ним було прийнято рішення, що пошкоджено до ДТП правий ліхтар, що визначається по ходу руху транспортного засобу. Чому представником страховика визначено пошкодження до ДТП саме лівого ліхтаря замість правого йому невідомо. Також судовий експерт пояснив, що пошкодження у виді порушення геометрії прорізу дверки задка та порушення геометрії каркасу є різними видами пошкоджень. На запитання суду судовий експерт також розрахував та пояснив формулу розрахунку матеріального збитку без ПДВ за формулою: 104649,60 грн * 0,1667 (20% ПДВ) = 87204,51 грн, що є вартістю складових частин без ПДВ * 0,3 (1 - 0,7) коефіцієнт фізичного зносу = 26161 грн 35 коп. + 9828 грн 85, що є вартістю матеріалів без ПДВ + 22760 грн, що є вартістю робіт без ПДВ. Таким чином, розмір матеріального збитку без ПДВ становить 58750 грн 20 коп.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля Volkswagen Transporter, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 41).

02 вересня 2022 року о 14-годині 05 хв. у м. Суми по вул. Г. Кондратьєва ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 13.1, п. 2.3б ПДД та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2022 року з урахуванням виправлень, внесених постановами цього ж суду від 17 лютого 2023 року та від 28 лютого 2023 року у справі № 592/4185/22 ОСОБА_3 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 7, 8, 9).

Відповідно до висновку експерта № 40/2022 за результатами автотоварознавчого дослідження, складеного 22 грудня 2022 року судовим експертом ОСОБА_4., вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих автомобілю Volkswagen Transporter Т5 1.9ТDі, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження, станом цін на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин, без урахування коефіцієнта фізичного зносу складових складає 137238 грн 45 коп. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Transporter Т5 1.9ТDі, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження, станом цін на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових складає 63983 грн 73 коп. (а.с. 10-26, 27-57).

Як вбачається з платіжної інструкції від 15 вересня 2022 року № 289027, АТ «СГ «ТАС» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 31662 грн (а.с. 63).

Вирішуючи позовні вимоги до АТ «СГ «ТАС», суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

? навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

? неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону № 1961-IV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Виходячи з матеріалів справи, розмір завданого позивачу матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля Volkswagen Transporter Т5 1.9ТDі, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 63983 грн 73 коп., у той час як сума виплаченого відповідачем АТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування становить 31662 грн (а.с. 63). При цьому, ліміт страхового відшкодування становить 130000 грн, що вбачається зі страхового акта № 16831/27/922 від 13 вересня 2022 року (а.с. 95).

Суд відхиляє заперечення відповідача про те, що сума страхового відшкодування була узгоджена між сторонами, оскільки позивач, виявивши, що розмір страхового відшкодування є недостатнім для відновлення пошкодженого автомобіля вимагав від страховика проведення повторного огляду транспортного засобу (а.с. 52), що останнім було проігноровано. Відтак, позивач має право на відшкодування завданого йому матеріального збитку в межах суми ліміту страхового відшкодування.

Разом з тим, пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

В матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту. При цьому, як пояснив в судовому засіданні представник позивача, станом на момент розгляду даної справи в суді належний позивачу транспортний засіб не відремонтовано.

За таких обставин, ураховуючи відсутність документального підтвердження факту оплати ремонту належного позивачу транспортного засобу, суд дійшов висновку про зменшення розміру завданого позивачу матеріального збитку на суму податку на додану вартість за вирахуванням вартості складових частин згідно наступного розрахунку: 104649,60 грн * 0,1667 (20% ПДВ) = 87204,51 грн, що є вартістю складових частин без ПДВ * 0,3 (1-0,7) коефіцієнт фізичного зносу = 26161 грн 35 коп. + 9828 грн 85, що є вартістю матеріалів без ПДВ + 22760 грн, що є вартістю робіт без ПДВ = 58750 грн 20 коп.

Таким чином, з відповідача АТ «СГ «ТАС» на користь позивача підлягає стягненню різниця між розміром матеріального збитку в сумі 58750 грн 20 коп. та виплаченим страховим відшкодуванням у сумі 31662 грн (а.с. 63), що становить 27088 грн 20 коп. (58750,20 грн - 31662 грн).

Отже, позов в частині позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги до ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 виходив з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, на відповідачку законом покладено обов`язок відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу.

Заперечення представника відповідачки про те, що до переліку робіт повторно включені роботи, які є ідентичними суд відхиляє, оскільки вказане твердження не знайшло підтвердження матеріалами справи, про що також пояснив і допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_4

Разом з тим, ураховуючи, що представник позивача в судовому засіданні визнав той факт, що станом на день розгляду даної справи в суді автомобіль позивача не відремонтовано, на підставі пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає зменшенню на суму податку на додану вартість за вирахуванням вартості складових частин вартість відновлювального ремонту згідно наступного розрахунку: 104649,60 грн * 0,1667 (20% ПДВ) = 87204,51 грн, що є вартістю складових частин без ПДВ + 9828 грн 85 коп., що є вартістю матеріалів без ПДВ + 22760 грн, що є вартістю робіт без ПДВ = 119793 грн 36 коп.

Відтак, з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту в сумі 119793 грн 36 коп. та розміром матеріального збитку в сумі 58750 грн 20 коп., що становить 61043 грн 16 коп. (119793,36 грн - 58750 грн).

Отже, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною другою цієї статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ураховуючи, що внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження, що спричинило моральні страждання позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування йому моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з характеру правопорушення, глибини і ступеня моральних страждань позивача, обсягу змін, які відбулись у його житті у зв`язку з пошкодженням належного йому майна, а також з дотриманням вимог розумності і справедливості, справедливого балансу між порушеними правами позивача та інтересами відповідача, вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у сумі 5000 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.

Позивачем заявлено до стягнення судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 1155 грн 76 коп., за заяву про забезпечення позову в сумі 536 грн 80 коп., витрати на проведення автотоварозначвої експертизи за замовленням позивача у сумі 2715 грн 24 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн, а всього на загальну суму 12407 грн 80 коп., факт понесення та розмір яких підтверджується матеріалами справи, зокрема: копіями договору про проведення експертної оцінки матеріального збитку від 25 листопада 2022 року № 53/2022, рахунку фактури № 57, акта виконаних робіт № 57, квитанції про оплату позивачем послуги з оцінки збитку внаслідок пошкодження автомобіля від 29 листопада 2022 року на суму 2715 грн 24 коп., договору про надання правової допомоги від 09 листопада 2022 року № 2022-09/11, акта виконаних робіт від 03 березня 2023 року № 2022-09/11, квитанцій про оплату позивачем адвокату Кузнєцову А.С. юридичних послуг за договором від 09 листопада 2022 року на суму 4000 грн та від 25 січня 2023 року на суму 4000 грн, квитанціями про сплату судового збору від 03 березня 2023 року в сумі 1155,76 грн та від 03 березня 2023 року в сумі 536,80 грн (а.с. 58, 59, 60, 68-69, 70, 71, 74, 117-118, матеріали цивільної справи № 591/1714/23, а.с. 3). Клопотання про зменшення розміру судових витрат від відповідачів до суду не надходило. На думку суду, розмір заявлених до стягнення судових витрат відповідає критеріям розумності, виправданості та співмірності із складністю справи.

При цьому, законом не передбачено солідарного стягнення з відповідачів судових витрат, тому розмір судових витрат підлягає стягненню у дольовому порядку.

Оскільки позов до АТ «СГ «ТАС» задоволено частково, а саме: на 83,81 % (27088,20 грн * 100 % / 32321,73 грн), тому з цього відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати у сумі 5199 грн 49 коп. із розрахунку: 12407,80 грн / 2 * 83,81 % пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Ураховуючи, що позов до ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: на 79,33 % (66043,16 грн * 100 % / 83254,72 грн), тому з цієї відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати у сумі 4921 грн 55 коп. із розрахунку: 12407,80 грн / 2 * 79,33 % пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 27088 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 61043 грн 16 коп. та моральну шкоду у сумі 5000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 5199 грн 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 4921 грн 55 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», місцезнаходження: 03117, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, .

Повне судове рішення складено 24 липня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова