Провадження № 2-о/522/430/23
УХВАЛА

21 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначив, що для оформлення пенсії він звертався до територіального органу Пенсійного фонду України, проте йому було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки що період роботи з 01.01.1992 року по 12.09.1985 року неможливо зарахувати до загального стажу.

Посилається, що факт наявності трудового стажу потрібен заявнику для оформлення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Як слідує із поданої заяви, встановлення факту належності трудової книжки заявнику необхідно для врахування періодів роботи до трудового стажу та підтвердження наявності трудового стажу, внаслідок чого буде призначена пенсія, оскільки територіальним органом Пенсійного фонду України, до якого він звернувся з метою призначення пенсії, йому було відмовлено у призначенні пенсії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, із доданої до заяви копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.05.2023 № 65 слідує, що до страхового стажу заявника не враховано період роботи, згідно записів у трудовій книжці з 01.01.1992 по 12.09.1985, оскільки російська федерація припинила участь у Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню до адміністративного суду у встановленому законом порядку.

Питання встановлення факту трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинно вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. При цьому відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Зазначене відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: 03 червня 2022 року у справі № 727/7373/21-ц (провадження № 61-19002св21), від 03 березня 2021 року у справі № 202/2186/20 (провадження № 61-10466св20), від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18) та від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18).

Отже, згідно з наведеними висновками та спеціальними нормами, якими врегульований порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, саме до повноважень органу Пенсійного фонду України належить встановлення факту трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, у судовому порядку встановлюється факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, виключно у випадку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладе вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, адже заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 255, 258, 259, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області), про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Науменко