Справа№938/478/23
Провадження № 2-з/938/5/23
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

12 липня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову у справі №938/478/23

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача Акціонерного товариства комарційного банку "Приват Банк",

про: визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 22.10.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрованого в реєстрі за №1729,

без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до АТ КБ "Приват Банк", в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1729 від 22.10.2018, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,3774 га, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, смт Верховина, присілок Синиці, кадастровий номер 030030052, шляхом перерахування на рахунок АТ КБ "ПриватБанк" коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, переданого в іпотеку на загальну суму 241084грн.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву від 06.07.2023 (Вх.№2150/23 від 10.07.2023) про вжиття заходів забезпечення позову, якою просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 22.10.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І Михайлівною, зареєстрованого в реєстрі за №57027, до вирішення справи в суді.

Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 посилається на те, що 10.07.2023 ним подано позов про визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Однак 17.02.2021 державним виконавцем Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження та вживаються заходи щодо стягнення із нього 20% із його заробітної плати до виплати загальної суми боргу 265423,35грн. Зокрема з лютого 2021 по травень 2023 з його заробітної плати на користь відповідача вже стягнуто 80738,80грн. заборгованості за виконавчим написом.

Заявник вважає, що невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову матиме наслідком продовження вжиття виконавцем заходів щодо стягнення із ннього відповідних коштів та відповідно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 22.10.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1729.

Згідно виконавчого напису вчиненого 22.10.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрованого в реєстрі за №1729,з боржника ОСОБА_1 на користь ТАТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню кошти в сумі 241084 грн, які мають бути отримані від реалізації належного боржнику майна, а саме земельної ділянки.

Постановою державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 17.02.2023, на підставі виконавчого припису №1729, виданого 22.10.2018 було відкрите виконавче провадження № 61284673.

До матеріалів позовної заяви, заявником долучено довідку ПАТ "Прикарпаттяобленерго" №522 про штрафи за 2021-2023 роки, в якій міститься інформація про штрафи ОСОБА_1 за період з лютого 2021 по травень 2023 року на загальну суму 80738,80грн.

Однак жодної інформації про те, що вказані суми нараховані на погашення заборгованості за виконавчим написом, зазначена довідка не містить.

Окрім цього, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Посилання в заяві на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 22.10.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за №1729, не може бути достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Між тим, за змістом заяви про забезпечення позову вбачається, зупинення стягнення за даним виконавчим написом є необхідним з метою запобігання подальшого стягнення державним виконавцем коштів із боржника, які він вважає безпідставними.

Разом з тим, у поданій заяві заявник не наводить, яким саме чином державний виконавець здійснює стягнення з нього на погашення заборгованості у відповідному виконавчому провадженні відкритому за спірним виконавчим написом, чи взагалі здійснюються відповідні відрахування та якими доказами це підтверджується, чи звертався він до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчих дій та чи відмовив йому виконавець у задоволенні таких вимог.

Долучена до заяви довідка ПАТ "Прикарпаттяобленерго" №522 про штрафи за 2021-2023 роки, в якій міститься інформація про штрафи ОСОБА_1 за період з лютого 2021 по травень 2023 року на загальну суму 80738,80грн, не містить інформації про те, що вказана суми нараховані чи стягнуті на погашення заборгованості за виконавчим написом на підставі постанови державного виконавця.

Відтак, заявником не доведено існування обставин, які б могли істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, суд звертає увагу на те, що виконавчий напис є виконавчим документом та виконується в рамках виконавчого провадження №61284673, що відкрите державним виконавцем Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Відтак, зупинення дії виконавчого напису є блокування виконавчого провадження та є підміною рішення суду. Так у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії виконавчого напису, позивачем буде досягнуто мети майбутньої позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто без вирішення спору по суті.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 76-78, 149-159, 247, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк", про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://court.gov.ua/.

Суддя Роман ДЖУС