Справа № 282/607/23
Провадження № 2/282/160/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді- Носача В.М.,

при секретарі судового засідання - Демчук В.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить ухвалити рішення про зміну розміру аліментів що стягуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 05 березня 2018 року у цивільній справі №282/1437/17, визначивши аліментні платежі у розмірі частини всих видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за несплату аліментів за рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 05 березня 2018 року у цивільній справі №282/1437/17 за період з лютого по квітень 2023 року у розмірі 1563,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 .

В період спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні.

04 грудня 2017 року рішенням Любарського районного суду Житомирської області їх шлюб з відповідачем було розірвано.

На підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 05 березня 2018 року у цивільній справі №282/1437/17 зі ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 850 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 січня 2019 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу її присвоєне прізвище " ОСОБА_6 ".

Позивачка вважає, що розмір встановлених раніше аліментних платежів не відповідає реальним потребам дитини, а сума, яку має сплачує відповідач на сьогодні вже є неактуальною, зважаючи на інфляційні процеси і недостатньою для утримання дитини, а тому вважає, що необхідно змінити розмір аліментів, з огляду на те, що за змістом частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач не сплачував аліменти, утворилась заборгованість, яка станом на 16 травня 2023 року становить 7513,50 грн., а тому позивачка просить суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 02 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 08.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Окрім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2ст.247 ЦПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про народження, виданим 28 серпня 2014 року Стрижівською сільською радою Любарського району Житомирської області серії НОМЕР_1 , актовий запис №39.

04 грудня 2017 року рішенням Любарського районного суду Житомирської області №282/1231/17, шлюб зареєстрований 22 лютого 2014 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до рішення Любарського районного суду від 03 березня 2018 року №282/1437/17, змінено розмір аліментів визначений рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року №282/1191/16, та присуджено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

10 січня 2019 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_6 ", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №2.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 24 травня 2018 року вказує, що старшим державним виконавцем Любарського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження про зміну розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 .

Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сформованого Любарським відділом ДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ОСОБА_8 , у боржника ОСОБА_2 станом на 16.05.2023 заборгованість по аліментах становить 7513,50 грн.

Відповідно до Довідки №23.7-30/2023/7853, виданої Любарським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист №282/1437/17 виданий Любарським районним судом Житомирської області про зміну розміру аліментів визначених рішенням Любарського районного суду від 16.12.2016 №282/1191/16 про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 850 грн. щомісяця починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на 15.05.2023 заборгованість по аліментним платежам становить 7513,50 грн.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги щодо необхідності зміни розміру стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема, тому що розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, крім того існує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, який становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища, а тому підлягають повному задоволенню.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментних платежах, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не виплачував.

Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України(далі -СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Перерахування грошових коштів на утримання сина відповідачем здійснювалось не в повній мірі, що стверджується поданим суду розрахунком державного виконавця та, станом на 16.05.2023, за відповідачем рахується борг зі сплати аліментів в розмірі 7513,50 гривень.

Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд дійшов висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки.

Згідно з ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Застосовуючи дану норму закону, суд, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, згідно якої вказано, що суд дійшов правильного висновку про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+ … (An*1%*Qn),

де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі №61-51сво18, Верховний Суд звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIIIчастину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати наступним чином:

за лютий 2023 року аліменти у сумі 850,00 грн. не сплачені станом на 01.06.2023 і розмір пені становить 782 грн. (850х1%х92 дні прострочення);

за березень 2023 року аліменти у сумі 850,00 грн. не сплачені станом на 01.06.2023 і розмір пені становить 518 грн. (850x1%х61 день прострочення);

за квітень 2023 року аліменти у сумі 850,00 грн. не сплачені станом на 01.06.2023 і розмір пені становить 263 грн. (850x1%х31 день прострочення).

Загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань становить 1563 грн., що не перевищує 100% заборгованості по аліментним платежам, згідно зі змістом ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України.

Доданий позивачем до позову розрахунок пені вимогам закону відповідає, тому суд визнає його, як належний доказ по справі, та покладає його в основу судового рішення, оскільки він не викликає сумніву у суду та не спростований відповідачем по справі, а тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, шляхом стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 1563 гривні.

Судом встановлено, що відповідач згідно рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей, однак не виконує свого зобов`язання внаслідок чого у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів.

Саме тому суд вважає, що з урахуванням положень ст.196 СК України у позивача на даний час виникло право про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають до задоволення у повному обсязі.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, ст. 180-184, 194, 196 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються зі ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 05 березня 2018 року у цивільній справі № 282/1437/17, визначивши аліментні платежі у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів на утримання дитини за рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 05 березня 2018 року у цивільній справі № 282/1437/17 за період з лютого по квітень 2023 року у розмірі 1563,00 (одна тисяча п`ятсот шістдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок судового збору, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)".

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНООКПП: НОМЕР_4 .

Головуючий суддя В.М. Носач