Справа № 373/570/20
Номер провадження 2/373/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретарки Рубан (Литвишко) В.М.,

розглянув цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку домоволодіння.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивачка звернулась до суду з вимогами: припинити право спільної власності відповідача на частку житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за позивачкою право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 ; стягнути з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію за належну частку відповідача в сумі 6500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторонам по справі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2011 належить по частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач не є членом сім`ї позивачки, у вищезазначеному будинку не проживає, його особистих речей там не має, участі в утриманні будинку не приймає.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 07.05.2020 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження у судове засідання на 18.05.2020.

Ухвалою суду від 03.06.2020 провадження по даній справі зупинене в зв`язку з направленням судового доручення компетентному суду російської федерації на підставі ст. 4 Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 (м.Мінськ).

Зважаючи на те, що 01.12.2022 прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», що набрав чинності 23.12.2022, судом 03.04.2023 поновлено провадження у даній цивільній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.04.2023 справу призначено до судового розгляду по суті та здійснено виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України та в газеті «Урядовий кур`єр».

Позивачка в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві суду просить слухати справу без її участі, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України 25.04.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» №86 від 29.04.2023.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРЛ №761063 від 20.07.2011 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії витягу серії ЕЕТ 347097 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_1 на вказаний будинок зареєстроване 20.07.2015.

Також, у витязі зазначено, що відсоток зносу будинку становить 73%.

З Характеристики будинку вбачається, що його було побудовано у 1948 році, фундамент зі шлакобетону, стіни - обапол, покрівля - азбестоцементні листи, перекриття - дерево, підлога - глина. Фізичний знос господарських будівель - 75 %.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна від 11.01.2020, ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 60,1 кв.м, житлова площа 28,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 13000 грн, відповідно вартість частки становить 6500 грн.

З доданих до цього звіту фотографій вбачається, що територія занедбана та захаращена. Будинок має очевидні ознаки руйнування фундаменту та стін, господарські будівлі перебувають у майже непридатному для використання стані.

Норми права, застосовані судом:

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільного необхідності, на підставі і в порядку, встановленому законом та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Як визначено у ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Разом з тим, ст. 365 ЦК України передбачено можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Позивачка посилається на те, що родинні відносини між нею та відповідачем відсутні, вони є сторонніми людьми, спірним будинком відповідач не користується, витрат на його утримання не несе, проживає в російській федерації. Зважаючи на непридатний для проживання стан спірного будинку, здійснити його поділ між співвласниками неможливо.

Відповідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 60,1 кв.м, житлова площа 28,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 13000 грн, відповідно вартість частки становить 6500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою, на виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України, внесена на депозитний рахунок суду сума в розмірі 6500 грн, що підтверджується квитанціями №0.0.1/13252109.1 від 21.05.2020 та №0.0..1 від.21.05.2020.

Верховний Суд України у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-37цс13 сформулював правову позицію, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Також, Верховний Суд України у справі № 6-68цс1 від 02.07.2014 сформулював правову позицію, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Судом при вирішенні спору враховується, що тривале невжиття відповідачем заходів щодо утримання належної йому частини будинку негативно впливає на збереження як його частини, так й частини позивачки, що може призвести до руйнування усього будинку.

З огляду на те, що частка відповідача у спільному майні не може бути виділена в натурі, зважаючи на непридатний для проживання стан будинку, така частка є незначною, будинок є неподільною річчю та не може використовуватись сторонами спільно, припинення права власності на частину майна не завдасть істотної шкоди відповідачу, оскільки на його користь буде стягнута відповідна грошова компенсація, при цьому відповідач своєю часткою у будинку не користується тривалий час, будинок не є його житлом, оскільки він тривалий час мешкає за межами України, тобто істотного порушення прав відповідача у разі припинення права власності на його частку не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку домоволодіння задовольнити повністю.

Припинити право спільної власності ОСОБА_2 на частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 6500 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 14.07.2023.

Суддя: Д. В. Свояк