Справа № 183/2106/23
№ 2/183/2108/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Дубовенко І.Г.,
з участю секретаря судового засідання Зозулі В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. В своїй позовній заяві він вказав, що 01 жовтня 2020 року між сторонами було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого позивач передав позивачу в власність квартиру, а відповідач зобов`язався забезпечити позивача довічним утриманням. Грошова оцінка всіх видів матеріального забезпечення становила 3000 грн. на місяць. Відповідач свої обов`язки не виконує, а саме: не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на потреби позивача і на стан його здоров`я, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється доглядати позивача, не надає матеріальної допомоги, не надає жодних побутових послуг. У зв`язку з цим позивач просить розірвати договір довічного утримання від 01 жовтня 2020 року.
Відповідачем відзиву на позов не надано.
Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 28 березня 2023 року закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір довічного утримання, посвідчений 01 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М. за реєстром №1138, що підтверджується копією договору, наданою до матеріалів цивільної справи.
Відповідно до п.1 спірного договору відчужувач ОСОБА_1 передає належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , а набувач відповідач ОСОБА_2 зобов`язується надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпечення.
Згідно ст.744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Відповідно до ст.745 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно ст.748 Цивільного кодексу України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно достатті 334цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.334 Цивільного кодексу України Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Таким чином, на підставі договору довічного утримання від 01 жовтня 2020 року до відповідача перейшло право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст.749 Цивільного кодексу України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
Згідно п.8 спірного договору відповідач зобов`язувався довічно утримувати та здійснювати догляд за позивачкою, надаючи їй комплекс послуг у вигляді:
-забезпечення його житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній житловій квартирі;
-поховати його у випадку смерті;
-забезпечення щоденним харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям, лікувальними засобами;
-забезпечення догляду та надання необхідної допомоги;
-надання побутових послуг.
Грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається у розмірі 3000 грн.
Згідно п.1 ч.1 ст.755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
При цьому прямо і чітко вирішено питання про значення вини для вирішення спору про розірвання договору: договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Суд враховує, що під час розгляду справи відповідачем на спростування доводів позовної заяви не надано належних та достатніх доказів на підтвердження належного виконання ним умов договору довічного утримання.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідачем виконуються вимоги, зазначені у договорі довічного утримання.
У відповідності до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання від 01 жовтня 2020 року, укладеного між позивачем та відповідачем через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання.
З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 744, 745, 755, 756, 653 ЦК України, ст.12, 19, 42, 81, 89, 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання від 01 жовтня 2020 р., укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 1139.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з моменту отримання ним копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 );

Рішення суду складено і підписано 10 травня 2023 року.

Суддя І.Г.Дубовенко