СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/52/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Стеблецького В.В.,

скаржника (боржника) - ОСОБА_1 ,

представника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Шемети І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця ДВС м. Києва, заінтересована особа: ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 60125120, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2021 р. до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва, заінтересована особа: ОСОБА_2 у виконавчому провадження № 60125120.

Ухвалою суду від 03.11.2021 р. скаргу повернуто скаржнику без розгляду (а.с.155-156).

Постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2022 р., ухвалу суду від 03.11.2021 р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду (а.с.183-186).

Ухвалою суду від 12.07.2022 р. скаргу залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2022 р., ухвалу суду від 12.07.2022 р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.04.2023 р., ухвалу суду від 12.07.2022 р., та постанову Київського апеляційного суду від 08.11.2022 р. скасовано, справу передано до суду першої інстанкції.

Скарга мотивована тим, що 23.08.2021 р. скаржнику через ресурс "Дія" стало відомо про існування виконавчого провадження № 60125120 про стягнення з нього боргу за справою № 759/20392/18. Як зазначає скаржник державний виконавець Солом`янського РВДВС м.Києва неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження відносно нього, ОСОБА_1 , тоді як у виконавчому листі та супровідному листі ім`я боржника вказано ОСОБА_3 . Посилаючись на вимоги ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", скаржник стверджував, що державний виконавець, встановивши, що дані боржника у виконавчому документі не відповідні, повинен був його повернути стягувачеві без виконання, а тому за переконанням постанова про відкриття виконавчого провадження має бути скасована. На підставі наведеного просив суд визнати невідповідною постанову про відкриття виконавчого провадження, виконавчий документ таким, що має бути повернутим без прийняття до виконання, скасувати оскаржувальну постанову, та зобов`язати виконавця повідомити відповідні установи про скасування судом постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснити інші дії відповідно до Закону.

Ухвалою суду від 31.05.2023 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

В судове засіданні боржник (скаржник) вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав викладеній в ній.

В судовому засіданні представник Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемета І.Л. проти задоволення скарги заперечував, надав до суду копії матеріалів виконавчого провадження, в тому числі і оскаржувальну постанову, та суду пояснив, що ним особисто 10 липня 2023р. було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, відповідно до якої внесено зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість ім`я ОСОБА_3 зазначено ім`я ОСОБА_1 .

В судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про час та місце слухання справи була повідомлена, представник ОСОБА_2 - адвокат Гаврилова І.А. в червні 2023р. знайомилась з матеріалками справи, клопотання про відкладення до суду не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю стягувача та його представника, оскільки їх неявка не перешкоджають її розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення боржника ОСОБА_1 , представника органу, дії якого оскаржуються, дослідивши матеріали скарги та матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

Судом встановлено, що Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення від 01.07.2019 р.у справі 759/20392/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру та стягнення додаткових витрат на дитину (а.с. 61, 62-65, том №1)).

18.09.2019 р. видано виконавчий лист, який отримала позивач ОСОБА_2 (а.с. 70, том №1)

21.10.2019 р. Святошинським районним судом м. Києва ухвалено додаткове рішення(а.с. 87-88, том№ 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 02.12.2019 р., рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2019 р., залишено без змін (а.с. 113-118, том №1).

10.06.2020 ОСОБА_2 подала до суду заяву про видачу виконавчого листа (а.с.124 -127, том №1).

21.12.2020 р. позивачкою ОСОБА_2 було подано заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с.129-131, том №1).

Рішенням суду від 03.03.2021 р. відмовлено в ухваленні додаткового рішення (а.с. 136-137).

16.09.2021 р. суд витребував з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві виконавчий лист від 18.09.2019р. в зв`язку з ухваленням додаткового рішення (а.с. 139, том№1).

Однак, як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист не повертався до суду.

20.09.2019р. ОСОБА_2 зврнулася до Солом`янського РВ ДВС у м.Києві виконавчий лист №759/20392/18 від 01.07.2019р.

28.09.2019 державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Дубровіним С.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60125120.

Як вбачається з копії виконавчого листа, в ньому викладено резолютивну частину рішення суду наступним чином: "Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею додаткові витрати на дітей в розмірі 2990,00 грн.". Проте, на зворотній стороні виконавчого листа, боржником зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виклонавчого документа передбачені ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження.

Так, зокрема п.3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", зазначено, що у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як встановлено судом, у виконавчому документів, який видано судом, допущено описку в зазначені даних боржника, викладено резолютивну частину рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 , а на зворотній стороні виконавчого листа, боржником вказано іншу особу - ОСОБА_3 .

Таким чином, встановлено, що виконавчий лист не відповідає вимогам, передбаченим ст 4 Закону України "Про виконавче провадженя", оскільки в ньому не вірно зазначено прізвище боржника, а тому державний виконавець в силу ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" мав повернути виконавчий документ стягувачу, як такий, що не відповідачє вимогам Закону.

Судом ен приймалось ршень про виправлення помилки у виконавчому листі.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином судом встановлено, порушення державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чим скарга в частині скасування постанови про відкриття виокнавчого провадженя, грунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо зобов`язань виконавця повідомити відповідні установи про скасування судом постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснити інші дії відповідно до Закону, суд приходить до висновку про відмову в задоволені скарги в цій частині, оскільки виконавче провадженні та будь-які дії в ньому здійснюються безпосередньо після відкриття виконавчого провадження і випливає з нього. Отже, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою (автоматично) скасування заходів спрямованих на таке примусове виконання рішення.

Таким чином, скарга в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 10, 18, 126, 127, 431, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва, заінтересована особа: ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні № 60125120, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2019 року у виконавчому провадження №60125120, винесену головним державним виконавцем Солом`янського відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубровіним Сергієм Ігоровичем.

В задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 липня 2023 року.

Суддя: Бабич Н.Д.