Справа № 404/6768/22
Номер провадження 2/404/1622/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

при секретарі Щербини А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 2704,58 доларів США, що за курсом 36,56 від 26.09.2022 року складає 98 879,44 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 03.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KGMDGK01580450.

Згідно договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 47 200 доларів США на термін до 03.04.2027 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 30 216,51 доларів США. У зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за період з 03.10.2019 по 26.09.2022 має заборгованість у розмірі 2709,75 доларів США, яка складається з наступного:

- 2709,75 доларів США 3% річних від простроченої суми.

04 травня 2023 року представник відповідача надав до суду відзив, яким заперечують проти позову. В обґрунтування зазначає, що 13.02.2015 позивач звертався до ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 22.01.2015. Позов залишено без розгляду. В позовній заяві позивач цю обставину не зазначає. Пред`явивши позов 13.02.2015 про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, банк змінив термін виконання основного зобов`язання до 13.02.2015. Тобто кредитний договір припинив свою дію і звернення до суду з позовом про стягнення 3% річних є необґрунтованим.

Представником позивача надано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на обставини зазначені у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KGMDGK01580450.

Згідно договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 47 200 доларів США на термін до 03.04.2027 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 30 216,51 доларів США. У зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за період з 03.10.2019 року по 26.09.2022 року має заборгованість у розмірі 2709,75 доларів США, яка складається з наступного:

- 2709,75 доларів США 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов тавимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірахта на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторовіу разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору процентиза користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав, у зв`язку з чим за період з 03.10.2019 по 26.09.2022 має заборгованість 2704,58 доларів США, яка складається з наступного - 2704,58 доларів США 3% річних від простроченої суми.

Відповідач зазначає, що АТ «Приватбанк» 13.02.2015 вже звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2018 позов банку залишений без розгляду.

В зв`язку з цим відповідач вважає, що банк цими діями змінив строк виконання зобов`язань за кредитним договором, тому пропустив строк звернення до суду із зазначеною вимогою.

З таким твердженням погодитися не можна, оскільки, у постанові ВС від 19.02.2020 лютого 2020 рокуу справі № 263/5853/13-ц заначив,що залишення позовної заяви банку про дострокове стягнення заборгованості без розгляду, у розумінні частини другої статті 1050 ЦК України не є вимогою про дострокове повернення кредитних коштів.

За таких обставин не можна вважати, що банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів.

За таких обставин позов підлягає задволенню.

Згідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 2481,00грн.

На підставі ст.ст. 526, 536, 626, 629, 634, 638, 639, 1054 ЦК України, керуючись статтями ст. 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за період з 03.10.2019 по 26.09.2022 року в розмірі 2704,58 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.09.2022 року складає 98 879,44 грн, за кредитним договором № KGMDGK01580450 від 03.04.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) - 2481 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення складено 03.07.2023.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда