КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ск/824/44/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Київ

Справа № 824/121/23

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Грицишина А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Князєвим Сергієм Володимировичем, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року

у справі № 1412-22/04 за позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

01 вересня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Князєва С.В. про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/04.

Заяву обґрунтовано тим, що 28.12.2022 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа», у складі судді Морозова О.В. прийнято рішення у справі №1412-22/04, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Зараз» заборгованість за кредитним договором №КВ-00073/05-20/2609 від 25 травня 2020 року в розмірі 747 958,94 грн., стягнуто зі ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Зараз» частково нарахований штраф за неналежне виконання умов Договору іпотеки, посвідченого 25.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за реєстровим №2904, у розмірі основного зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою, а саме: 347 700 грн., а також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача понесені витрати на отримання правової допомоги у розмірі 15 075 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі №824/10/23 на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року видано виконавчий лист.

З рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 не погоджується, вважає його незаконним та безпідставним, виходячи з наступного.

25 травня 2020 року між ОСОБА_1 та кредитною спілкою «Зараз» було укладено кредитний договір № КВ-00073/05-20/2609 з цільовим призначенням : на створення ( початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 307 300 грн.

25 травня 2020 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Зараз», з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором №КВ-00073/05-20/2609 від 25 травня 2020 року, укладено договір іпотеки реєстровий №2904, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., з наступними змінами та доповненнями.

26 січня 2022 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Зараз» укладено додатковий договір до кредитного договору №КВ-00073/05-20/2609 відповідно до якого, ліміт кредитної лінії збільшено до 347 700 гри.

26 січня 2022 року між Кредитною спілкою «Зараз» та ОСОБА_1 , як членом кредитної спілки укладено Третейську угоду, відповідно до п. 1 якої спори щодо правовідносин сторін, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які не підвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства, вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» відповідно до Закону України «Про третейські суди». Регламенту Третейського суду та законодавства України.

Зазначає, що зміст Третейської угоди укладеної між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Зараз» не відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про третейські суди», оскільки не містить такої істотної умови договору, як предмет спору.

Предмет спору має бути чітким та зрозумілим. При цьому, потрібно розмежовувати поняття предмет договору та предмет спору. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір, і саме такий об`єкт не зазначений в Третейській угоді. Саме по собі посилання в угоді на вирішення між сторонами спорів, що виникають на підставі укладених правочинів, без конкретизації цих спорів, фактично дублює положення ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» та свідчить про відсутність предмета спору в угоді.

Крім того, Третейська угода укладена між Кредитною спілкою «Зараз» та ОСОБА_1 , саме як членом спілки. Угода не містить жодних посилань на укладений між сторонами кредитний договір та похідні від нього угоди, а також спори за цими угодами, а відповідно не поширюється на них. Третейська угода стосується інших правовідносин сторін, стосується спорів, які виникають між членом спілки та самою Кредитною спілкою.

Третейська угода укладена через шість місяців після укладення кредитного договору, договору поруки та іпотечного договору, не містить жодних положень щодо внесення змін до цих угод в частині порядку вирішення спорів за ними.

Відповідно до пунктів 9.4 - 9.5 кредитного договору спори, які виникають під час виконання цього договору, підлягають врегулюванню шляхом переговорів. Якщо сторони не можуть дійти згоди із спірних питань шляхом проведення переговорів, то такий спір вирішується в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства України або, у разі забезпечення виконання зобов`язань за договором іпотеки в позасудовому порядку відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі.

Вказані положення також передбачені в пунктах 4.1 - 4.2 договору поруки та п. 5.1 договору іпотеки.

За таких умов, сторони погодили вирішення спорів за укладеними угодами в судах загальної юрисдикції, в подальшому, змін щодо порядку вирішення спорів не вносилося, Третейська угода також не змінює цих положень.

Невідповідність Третейської угоди вимогам статті 12 Закону України «Про третейські суди» резюмує її недійсність в силу закону, а відповідно не вимагає визнання її недійсною в судовому порядку.

Тому вважає, що оскаржуване рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28.12.2022 року прийнято у справі не підвідомчій третейському суду з огляду на те, що Третейська угода між сторонами в силу закону є недійсною, а відповідно не укладалась, як цього вимагає Закон. Окрім того, така угода не містить предмета спору, а відповідно рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

У відзиві на заяву представник КС «Зараз» - Огородник К.Я. посилається на те, що заява всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, ґрунтується лише на припущеннях заявника та невірному трактуванні чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Князєв С.В. підтримав подану заяву та просив задовольнити, посилаючись на те, що зміни до кредитного договору, яким передбачено вирішення спорів у судовому порядку, сторонами не вносились, третейська угода не відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про третейські суди», відтак є недійсною в силу закону.

Представник Кредитної спілки «Зараз» - адвокат Огородник К.Я. заперечував проти доводів заяви, вказуючи, що третейська угода, предметом якої є не лише конкретний спір, що існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому, не суперечить приписам Закону України «Про третейські суди».

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи № 1412-22/04, наданої Постійно діючим третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа», вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи № 1412-22/04, розглянутої Постійно діючим третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа», 25 травня 2020 року ОСОБА_1 , як член кредитної спілки «Зараз», звернувся до кредитного комітету КС «Зараз» з заявою на отримання фінансового кредиту в розмірі 307 300 грн. на створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності терміном на 24 місяці.

25 травня 2020 року між Кредитною спілкою «Зараз» та членом кредитної спілки «Зараз» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № КВ-00073/05-20/2609, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 307 300 грн. з цільовим призначенням «на створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником» (цілі не пов`язані з придбанням товарів або послуг для особистих потреб), в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим кредитним договором. Плата за користування кредитом ( проценти) становить 30% річних

Відповідно до п. 1.4.1 договору, кредит надається строком на 24 фактичних місяців з дати отримання позичальником кредиту, тобто з 25 травня 2020 року по 25 травня 2022 року.

25 травня 2020 року між Кредитною спілкою «Зараз», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір поруки № КВ-00073/05-20/2609, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 у випадку невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором № КВ-00073/05-20/2609 від 25.05.2020 року, несе відповідальність перед кредитною спілкою як солідарний боржник в однаковому обсязі зі ОСОБА_1 всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами.

25 травня 2020 року між Кредитною спілкою «Зараз» та ОСОБА_2 , з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором № КВ-00073/05-20/2609 від 25.05.2020 року, укладено договір іпотеки за реєстровим № 2904, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. - з наступними змінами та доповненнями.

26 січня 2022 року між Кредитною спілкою «Зараз» та членом спілки ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору № КВ-00073/05-20/2609, відповідно до якого ліміт кредитної лінії збільшено до 347 700 грн.

Також 26 січня 2022 року між Кредитною спілкою «Зараз» та членом кредитної спілки «Зараз» ОСОБА_1 , а також зі ОСОБА_2 ( з кожним окремо) були укладені третейські угоди.

Відповідно до п.1 третейської угоди від 26 січня 2022 року, укладеної між КС «Зараз» та ОСОБА_1 , спори щодо правовідносин сторін, які виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, непідвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства, вирішуються постійно діючим третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» відповідно до Закону України «Про третейські суди», Регламенту Третейського суду та законодавства України.

Також з матеріалів справи третейського суду вбачається, що 23 травня 2022 року, 15 липня 2022 року та 08 листопада 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Кредитною спілкою «Зараз» були надіслані повідомлення про невиконання умов кредитного договору.

14 грудня 2022 року Кредитна спілка «Зараз» через представника Огородника К.Я. звернулась до Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Ухвалою третейського суду від 14 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 28 грудня 2022 року, про що рекомендованими листами від 14.12.2022 року було надіслано повідомлення відповідачам за місцем проживання в смт. Ворзель Київської області.

28 грудня 2022 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у складі судді Морозова О.В. прийнято рішення у справі №1412-22/04, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Зараз» заборгованість за кредитним договором №КВ-00073/05-20/2609 від 25 травня 2020 року в розмірі 747 958,94 грн. ( складається із заборгованості за тілом кредиту - 345 714 грн. 10 коп., заборгованості за відсотками - 402 244 грн. 84 коп.), стягнуто зі ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Зараз» частково нарахований штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки, посвідченого 25.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за реєстровим №2904, у розмірі основного зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою, а саме: 347 700 грн., а також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача понесені витрати на отримання правової допомоги у розмірі 15 075 грн.

Розглядаючи вказану справу та ухвалюючи рішення, Постійно діючий третейський суд при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» перевіряв підвідомчість цієї справи третейському суду, про що у рішенні зазначив: компетенція Третейського суду та обсяг його повноважень визначається наявними та дійсними третейськими угодами від 26.01.2022 року, де вказано, що спори щодо правовідносин сторін, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які непідвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства, вирішуються Постійно діючим третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа», відповідно до Закону України «Про третейські суди», Регламенту Третейського суду та законодавства України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі №824/10/23 заяву КС «Зараз» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року, ухваленого у справі №1412-22/04 за позовом КС «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору іпотеки, задоволено та на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року видано виконавчий лист.

Відповідно до наданих представником заявника доказів, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року видано виконавчий лист 19 травня 2023 року, який перебуває на примусовому виконанні ( а.с. 49-50).

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

У рішенні Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008, ухваленого у справі №1-3/2008 (справа про завдання третейського суду) визначено, що практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону № 1701-IV, є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п`ятою статті 55 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, погоджуючи за власним волевиявленням (добровільно) умови договору, сторона договору погоджується із обов`язковістю їх виконання в силу норм статей 525, 526 ЦК України.

Наявність дійсного третейського застереження та обов`язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, не є обмеженням права сторони на судовий захист, гарантованих статтею 6 Конвенції, статтею 55 Конституції України. Водночас, норми «Про третейські суди» гарантують, у даному випадку, учасникам цивільних відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення цивільного спору альтернативним шляхом.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі № 913/17/18.

Згідно зі статтею 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні положення містяться у статті 51 Закону України «Про третейські суди», а саме передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Тлумачення статті 51 Закону України «Про третейські суди», статті 458 ЦПК України дають підстави для висновку, що ними передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, розширеному тлумаченню він не підлягає і тягар доведення наявності зазначених підстав покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування рішення третейського суду.

Зі змісту третейської угоди, укладеної 26 січня 2022 року між Кредитною спілкою «Зараз» та ОСОБА_1 вбачається, що сторони, керуючись положеннями ЦПК України та Закону України «Про третейські суди», беручи до уваги значну завантаженість загальних судів, виражаючи та втілюючи взаємну волю до вирішення спору у разі його/їх виникнення в розумні строки, домовились укласти дану третейську угоду про наступне, зокрема:

Згідно з п. 1.1 третейської угоди, спори, щодо правовідносин сторін, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які непідвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства, вирішуються Постійно діючим третейським судом при асоціації виробничих підприємств «Бона Деа», відповідно до Закону України «Про третейські суди», Регламенту Третейського суду та законодавства України.

Пунктом 5 третейської угоди передбачено, що сторони підтверджують, що при укладенні даної угоди вони діють добровільно, без примусу, розуміючи її сутність та природу, а також правові наслідки її укладання, усвідомлюючи характер своїх прав та обов`язків за цією угодою. Сторони заявляють про відсутність будь-яких тяжких обставин, які б змусили будь-яку зі сторін укладати цю угоду на викладених у ній умовах, а також підтверджують, що умови даної угоди є прийнятними для сторін і у зв`язку з цим не вважають умови даної угоди вкрай невигідними для себе, дискримінаційними, несправедливими, а також, що сторони не перебувають у скрутному становищі при укладанні даної угоди та її укладання не стане причиною скрутного їхнього становища, що може мати місце в майбутньому.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що укладаючи третейську угоду, ОСОБА_1 своїм підписом добровільно погодив її умови, зокрема і своє волевиявлення на передачу на розгляд Постійно діючого третейського суду при асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» усіх спорів, що виникають між сторонами на підставі укладених правочинів, окрім тих, які не підвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства.

У даному випадку спір між сторонами виник на підставі укладеного між ними кредитного договору від 25 травня 2020 року № КВ-00073/05-20/2609, грошові кошти надавались ОСОБА_1 на створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником (цілі, не пов`язані з придбанням товарів або послуг для особистих потреб), тому на дані правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», тобто спір є підвідомчим третейським судам.

Доводи заявника про непідвідомчість даного спору третейським судам з огляду на те, що у пункті 9.5 кредитного договору від 25 травня 2020 року зазначено, що якщо сторони не можуть дійти згоди зі спірних питань шляхом проведення переговорів, то такий спір вирішується в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства України, - суд відхиляє, оскільки третейська угода була укладена сторонами 26 січня 2022 року, тобто пізніше, ніж укладено кредитний договір, при цьому сторони в третейській угоді зазначили, що приймають до уваги значну завантаженість загальних судів, виражаючи взаємну волю до вирішення спору ( у разі його виникнення) у розумні строки. Також у п. 8 третейської угоди сторони погодили, що дана угода набирає чинності з моменту її укладення та діє до припинення будь-яких правовідносин між сторонами.

Доводи представника заявника про те, що третейська угода була укладена між КС «Зараз» та ОСОБА_1 як з членом кредитної спілки, відтак, не поширюється на спори, що виникають з кредитного договору від 25 травня 2020 року, також є безпідставними, оскільки і кредитний договір від 25.05.2020 року, і договір поруки від 25.05.2020 року, і додаткова угода до кредитного договору від 26.01.2022 року, і третейська угода від 26.01.2022 року були укладені Кредитною спілкою «Зараз» зі ОСОБА_1 як з членом цієї кредитної спілки, про що безпосередньо зазначено у договорах. Про наявність інших укладених між сторонами правочинів, щодо яких укладена зазначена третейська угода, ОСОБА_1 не вказано.

Також суд враховує положення частини другої статті 21 ЦПК України, відповідно до якого будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Отже, вказана справа згідно зі ст. 6 Закону України «Про третейські суди» є підвідомчою третейським судам, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 2 ст. 458 ЦПК України (п. 1 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди») підстави для скасування оспорюваного заявником рішення третейського суду.

З огляду на зміст зазначеної третейської угоди слід констатувати, що сторони домовилися про передачу на розгляд саме Постійно діючому третейському суду при асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» спорів, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які непідвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства.

Вищевикладені умови третейської угоди є чіткими, не можуть бути витлумачені неоднозначно, можуть бути виконані, а тому є ефективними, що свідчить про відповідність укладеної між сторонами третейської угоди вимогам статті 12 Закону України про «Третейські суди» та безпідставність доводів про її недійсність.

Оскільки умовами укладеної третейської угоди передбачено вирішення не конкретного, а будь-якого спору, який може виникнути в майбутньому, тому доводи заяви про те, що рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою через відсутність умови про предмет спору, який підлягає розгляду третейським судом, є необґрунтованими, а тому відсутні передбачені п. 2 ч. 2 ст. 458 ЦПК України (п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди») підстави для скасування оспорюваного заявником рішення третейського суду.

Відповідно до правових висновків, викладених постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року у справі № 910/8961/17, від 28 січня 2021 року у справі № 01/19-2020, у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 824/77/22, а також відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 07 вересня 2023 року у справі № 824/7/23, від 19 жовтня 2023 року у справі № 824/30/23 щодо оскарження рішень Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у справах, в яких позивачем є Кредитна спілка «Зараз», третейська угода, предметом якої є не лише конкретний спір, що існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому, не суперечить приписам Закону України «Про третейські суди».

Враховуючи вищевикладене, суд також відхиляє доводи заяви про те, що зазначена третейська угода є недійсною в силу закону у зв`язку з відсутністю у третейській угоді такої істотної умови як предмет спору, відсутність посилань на конкретний кредитний договір, адже у п. 1 третейської угоди чітко визначено, що предметом спору, передбаченим ч. 5 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», є «спори щодо правовідносин сторін, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які не підвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства».

Отже, укладена між сторонами 26 січня 2022 року третейська угода є чинною, в судовому порядку недійсною не визнавалася.

Відтак, відсутні підстави, передбачені п. 3 ч. 2 статті 458 ЦПК України та п. 3 ч. 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» для скасування рішення третейського суду.

Інших доводів як підстав для скасування рішення третейського суду представником ОСОБА_1 у заяві не наведено, а тому суд не надає оцінку щодо наявності чи відсутності підстав, передбачених іншими пунктами статті 458 ЦПК України для скасування рішення третейського суду.

Таким чином, у даній справі відсутні підстави для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/04 за позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, при цьому суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Постійно діючим Третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

Крім того, слід зазначити, що статтею 486 ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, до яких віднесено, зокрема, такі підстави: 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі №824/10/23 було задоволено заяву КС «Зараз» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року, ухваленого у справі №1412-22/04, відтак, вищевказані підстави вже були предметом перевірки суду. Зазначена ухвала набула законної сили та видано виконавчий лист, що перебуває на примусовому виконанні.

Враховуючи викладене вище, підстави для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/04 за позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відсутні.

Керуючись ст.ст. 23, 259, 454, 458 - 460 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої його представником - адвокатом Князєвим Сергієм Володимировичем, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/04 за позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

У разі, якщо ухвала не буде оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, вона набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 січня 2024 року.

Суддя Ящук Т.І.