Провадження номер 2/741/265/23
Єдиний унікальний номер 741/370/23
РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» за допомогою поштового зв`язку звернулося до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17321,45 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. та судового збору в сумі 2684 грн.

Позовна заява з доданими документами отримана Носівським районним судом Чернігівської області 02 березня 2023 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, представник позивача посилається на те, що 11 січня 2020 року в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «PEUGEOT» , д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та транспортного засобу «MITSUBISHI», д. н. з. НОМЕР_2 . У судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким чином було встановлено факт, що відповідач, будучи причетним до настання ДТП, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану наркотичного сп`яніння.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу PEUGEOT, д.н.з. НОМЕР_1 , (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО-4960016. 21 лютого 2020 року позивач отримав заяву на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також, ураховуючи інші матеріли страхової справи, ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 17321,45 грн., що підтверджується дорученням від 28 лютого 2020 року. Ураховуючи винність відповідача в настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-ІV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «Оберіг» просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 17321,45 грн.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 16 травня 2023 року, надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

Як убачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 33), копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими документами вручена відповідачеві 17 березня 2023 року, однак відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16 травня 2023 року розгляд справи відкладено до 17 липня 2023 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України для здійснення повторного виклику в судове засідання відповідача.

У судове засідання представник позивача Стецюра О.В. не з`явилася, однак направила до суду клопотання, у якому указала, що сторона позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просила розглянути справу за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, про поважні причини неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу за його відсутності, правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. У зв`язку з цим відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, робить нижченаведений висновок.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено що постановою Оболонського районного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без оплатного вилучення транспортного засобу (а. с. 7-8). Указана постанова суду набрала законної сили 18 лютого 2020 року.

У мотивувальній частині вказаної постанови суду зазначено, що 11 січня 2020 року ОСОБА_1 о 14 год. 40 хв. в м. Києві на вул. Богатирській, 2-Д, керуючи автомобілем Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності та при зміні напрямку руху здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Також 11 січня 2020 року ОСОБА_2 о 16 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Богатирській, 2-Д кермував автомобілем Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. На вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку у лікаря-нарколога медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

01 січня 2020 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та ПП «СА-ГА ТРАНС» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс № АО/4960016, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб автомобіль Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 9). Отже, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату настання вищевказаної ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортним засобів.

21 лютого 2020 року потерпіла особа ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д. н. з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка сталася 11 січня 2020 року на вул. Богатирській, 2Д в м. Києві з вини водія ОСОБА_1 (а. с. 12).

28 лютого 2020 року ТДВ «СГ «Оберіг» видало страховий акт № 667/1, яким прийняло рішення про виплату власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, д. н. з. НОМЕР_2 , 17321,45 грн. (а. с. 13). Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжною інструкцією № 4564 від 28 лютого 2020 року (а. с. 14).

За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно з положеннями п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Ураховуючи вищенаведені обставини, суд уважає, що ТДВ «СГ «Оберіг» правомірно пред`явило вимоги до ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 січня 2020 року, про відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування, пов`язаної з виплатою потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 17321,45 грн., унаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля Mitsubishi Lancer, д. н. з. НОМЕР_2 , оскільки відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, відмовився пройти в установленому законом порядку у лікаря-нарколога медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Строк позовної давності при регресі починає обчислюватися з того моменту, коли страховик виплатив відшкодування. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 200/13392/13-ц.

Регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (ст. 258, ч. 6 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що позов товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 в частині стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17321,45 грн. підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ТДВ «СГ «Оберіг» уклало із адвокатом Стецюрою Ольгою Вікторівною договір № 667 про надання професійної правничої допомоги від 02 січня 2023 року (а. с. 15-16).

Відповідно до п. 1.1 клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо представництва інтересів клієнта в Носівському районному суді Чернігівської області про стягнення на користь клієнта страхового відшкодування з ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 січня 2020 року з вини водія транспортного засобу д.н.з. Peugeot, номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з попереднього розрахунку суми судових витрат, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу складає 5000,00 грн.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з тим при зверненні з даним позовом до суду представником позивача не додано до матеріалів справи доказів, які б підтвердили оплату витрат на професійну правничу допомогу, оформлених в установленому законом порядку, крім того, у матеріалах справи відсутній акт про виконання робіт, який складається між виконавцем та клієнтом, який би підтверджував вид надання правової допомоги. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. не підлягає задоволенню.

У порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи, що позовна вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування задовольняється судом у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 247, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», код за , рахунок НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк», у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, у сумі 17321 (сімнадцять тисяч триста двадцять одна) грн. 45 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», код за , рахунок НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк», судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група» Оберіг», місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, код за ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 17 липня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА