РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/42/23
Провадження № 2/941/123/23

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі - Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути за рахунок державного бюджету на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, 15000 гривень та судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив справу розглянути без його участі.

Предстаник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, подав відзвив в якому просив відмовити в задоволенні позову та подав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі.

Предстаник відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, подав відзвив в якому просив відмовити в задоволенні позову та подав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2022 року його адміністративний позов до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП від 04 липня 2021 року, задоволено та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП від 04 липня 2021 року.

Позивач зазначає, що в даному випадку таким порушенням його конституційних прав і свобод, йому завдано суттєвої моральної шкоди, оскільки відносно нього безпідставно складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Ці всі факти спричинили йому моральну шкоду - як будь-якій нормальній, адекватній людині у подібній ситуації, вказує, що він зазнав душевних страждань у зв`язку з такою протиправною поведінкою щодо нього, поніс втрати немайнового характеру внаслідок зазначених моральних, фізичних страждань та негативних явищ, заподіяних йому незаконними діями та бездіяльністю працівників патрульної поліції.

У зв`язку з його незаконним притягненням до адміністративної відповідальності було принижено його честь та гідність, а також позбавлено конституційного права на свободу і особисту недоторканність, мали місце моральні переживання.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 15000 гривень та 4000 гривень витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП від 04 липня 2021 року, задоволено та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП від 04 липня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ч. 4 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 3 цього Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) моральна шкода.

Відповідно до ст. 4 цього Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до положень статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Аналіз статті 1174 ЦК України дає підстави для висновку, що шкода заподіяна незаконним рішеннями, діями, бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, відшкодовується державою.

Також аналіз наведених положень чинного законодавства свідчить про те, що у справах про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, держава бере участь через орган, діями посадової особи якого завдано шкоду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд звертає увагу, що сам факт складання адміністративних матеріалів жодним чином не доводить вказану позивачем моральну шкоду. Суд вважає таку шкоду недоведеною та безпідставною.

Більше того, дії відповідачів не визнано неправомірними чи протиправними.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки, перед судом не доведено неправомірності дій відповідачів, які б спричинили моральну шкоду позивачу.

Суд також вважає, що скасування в судовому порядку постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вже є достатньою та справедливою сатисфакцією.

Зазначене знайшло своє відображення в рішенні Європейського Суду з прав людини від 13 липня 2006 року у справі за заявою «Сілін проти України» (заява № 23926/02), у п.46 якого суд зазначив, що «…суд, здійснюючи свою оцінку на засадах справедливості, як вимагається статтею 41 Конвенції (995-004) вважає, що визнання порушення само по собі є достатньо справедливою сатисфакцією за моральну шкоду. Зазначене рішення ЄСПЛ відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України є джерелом права, яке підлягає застосуванню національними судами.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, суд також не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 4, 6, 13, 81, 89, 263 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 23, 1167, 1174. 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області Ю. В. Шаєнко