Справа № 163/1335/23
Провадження № 2/163/208/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить ухвалити рішення про зменшення розміру стягуваних з нього на користь відповідача за рішенням суду аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/2 до 1/8 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення старшою дитиною повноліття; відкликати виконавчий лист, що виданий Любомльським районним судом Волинської області від 16 листопада 2015 року про стягнення з нього аліментів.

Заявлені позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Любомльського районного суду від 16 листопада 2015 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/2 його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При розгляді судом у 2015 році справи погодився із таким розміром аліментів, оскільки на той час перебував на службі в ЗСУ, мав задовільний стан здоров`я, інших дітей не мав, та не підозрював, що в майбутньому виникнуть обставини, за яких такий розмір аліментів для нього буде непосильним. За цей період одружився та став батьком ще двох дітей, які перебувають на його утриманні. Дружина не працює, оскільки займається вихованням меншого сина, якому лише 2,5 роки. На сьогоднішній день в умовах воєнного стану проходить військову службу, у зв`язку із чим за власні кошти купує засоби захисту та інші необхідні для збереження життя засоби. Заробітку, що залишається не вистачає на утримання ще двох дітей та власне забезпечення. За таких обставин звернувся в суд із цим позовом.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, у якому висловила позицію про невизнання відповідачем позову. Таку позицію обґрунтувала тим, що наведені позивачем обставини не є беззаперечними підставами для зменшення розміру стягуваних аліментів, а доказів погіршення його майнового стану не надано.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, попередньо поштовим відправленням надіслав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності, оскільки продовжує проходження військової служби в ЗСУ, через що не може прибути до суду і приймати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, свої права та інтереси доручила представляти адвокату Задорожній О.І.

Представник відповідача ОСОБА_1 , приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, навела доводи невизнання позову, які відповідають змісту відзиву, та просила відмовити у задоволенні позову.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилися у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому був розірваний.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року у справі № 163/1933/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено повністю. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 серпня 2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Зі змісту цього рішення вбачається, що у ОСОБА_2 , окрім спільних з відповідачем дітей, інших утриманців на той час не було, та проти заявленого матір`ю дітей розміру аліментів на рівні 1/2 частки від доходу він не заперечував.

05 травня 2016 року відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », що стверджено копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

04 березня 2021 року ОСОБА_2 одружився вдруге, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 .

Із другою дружиною у ОСОБА_12 народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що доводиться копіями свідоцтв серії НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на утриманні дітей від першого шлюбу станом на серпень 2023 року ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 98637,33 гривень.

Із цього ж розрахунку вбачається, що по 12 квітня 2017 року заборгованості по сплаті аліментів позивач не мав. У 2017-2018 роках аліменти взагалі не сплачував, у 2019-2021 роках - сплачував незначні суми, у 2022 році - сплатив всього 63377,80 гривень, з січня по липень 2023 року - 166054,26 гривень.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом цієї норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

Як зазначалось вище, зазначені обставини наведені у статті 182 СК України та до них законодавець відніс, зокрема, наявність у платника аліментів інших утриманців.

Аналізом доказів у справі встановлено, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на дітей сторін сімейний стан позивача як платника аліментів змінився, а саме у нього народилося ще двоє дітей та він одружився, тобто створив нову сім`ю.

Зазначене свідчить, що у позивача виникли обставини, яких на момент ухвалення Любомльським районним судом рішення від 16 листопада 2015 року не існувало, та ці обставини у відповідності до ст.182 СК України мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а згідно зі ст.192 СК України - є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом із цим, народження у позивача ще двох дітей за своїм рівнем суттєвості в аліментних зобов`язаннях не є такими вагомими, щоб зменшувати розмір присуджених аліментів на утримання спільних з відповідачем дітей до 1/8 частки його доходу.

Інших переконливих доказів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів до такого рівня позивач не надав.

У зв`язку із цим суд враховує положення статті 183 СК України, у якій закріплене загальне правило, що на утримання двох дітей стягуються аліменти на рівні однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

В той же час суд зважує, що відповідач як отримувач аліментів, за викладених позивачем обставин, зі своєї сторони не довела існування обставин, які б переважали наведені позивачем аргументи та свідчили про необхідність стягнення з позивача аліментів саме на рівні 1/2 його заробітку (доходу).

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, за яких від дня присудження аліментів у позивача як їх платника змінився сімейний стан із народженням ще двох дітей, суд вбачає підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів та вважає необхідним зменшити їх розмір до 1/3 частки доходу позивача.

На переконання суду, такий розмір аліментів буде відповідати засадам справедливості, добросовісності, розумності, паритетності та водночас забезпечить виконання позивачем батьківського обов`язку щодо матеріального утримання неповнолітніх дітей.

Вимога про відкликання виконавчого листа про стягнення аліментів з виконання є зайвою, оскільки пред`явлення до виконання виконавчого листа про зміну розміру стягуваних аліментів є самостійною підставою для припинення стягнення аліментів у попередньому розмірі.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 37,50 % таких вимог.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваних за рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року у справі № 163/1933/15-ц аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/2 заробітку (доходу) до 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 402 (чотириста дві) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня складення його повного тексту може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач - ОСОБА_2 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_3 ; місце проживання - АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_6 .

Дата складання повного тексту рішення 22 грудня 2023 року.

Головуючий : суддя О.С. Павлусь