Справа № 204/108/23
Провадження № 2/204/1101/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідачкою подано до суду відзив, відповідно до якого просила надати подружжю строк для припинення. Вказує, що має намір переконати чоловіка про збереження сім`ї та відновити за можливості взаємопорозуміння, любов та повагу.

В судовому засіданні позивач просив відмовити у задоволенні клопотання оскільки він не має бажання відновлювати сімейній відносини. Вказав, що з січня 2023 року проживає з іншою жінкою. Крім того, відповідачка раніше вже сама зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу та потім залишила його без розгляду.

В судовому засіданні відповідачка вказала, що відносини з позивачем мали характер періодичних зустрічей. Сімейні відносини між сторонами були до березня 2023 року, після ж чого вони зіпсувалися. Зазначає, що має намір переконати чоловіка про збереження сім`ї та відновити за можливості взаємопорозуміння, любов та повагу. При цьому пояснила суду, що почне примирення після постановлення ухвали суду.

Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на припинення відмовити, по наступним підставам.

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу ще в січні 2023 року. Таким чином, позовна заява в провадженні суду перебуває 6 місяців. За цей час примирення між сторонами не відбулося, оскільки позивач вже проживає з іншою жінкою. Водночас, на примирення позивач не погоджується у категоричні формі, вважаючи, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому він свідомо прийняв рішення про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

За змістом статті 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які незаборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування, зокрема, до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Статтею 111 СК України встановлено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Надання строку для примирення подружжя є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18.

З огляду на зазначене, суд вважає, що призначення подружжю строку для примирення та зупинення розгляду справи є правом суду, необхідність якого визначається у кожному окремому випадку індивідуально.

Наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на те іншого не є правовою підставою для надання строку для примирення.

Враховуючи викладене, оскільки позивач вважає, що спільне подальше проживання із відповідачкою не можливе в зв`язку з його беззаперечним переконанням у відсутності в нього до неї почуття любові, неможливості та недоцільності збереження їхньої сім`ї, а надання строку на примирення таким, що суперечить його волевиявленню та інтересам, суд вважає, що надання сторонам строку для примирення є недоцільним, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 111 СК України, ст. ст. 12, 13, 182-183, 258-261, 352-353 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_3 про надання строку на примирення - відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя В.В. Самсонова