Справа № 591/1046/23
Провадження № 2/591/138/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №591/1046/23, провадження № 2/591/138/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви б/н від 02.10.2019 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 22.04.2021 р., отримав картку типу Преміальна картка World Black Edition. Розмір кредитного ліміту збільшився до 200000,00 грн. Оскільки позичальник приєднався до запропонованих банком умов використання кредитних коштів, при зміні розміру кредитного ліміту банк керувався Умовами та правилами надання банківських послуг. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Станом на 26.12.2022 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 234367,22 грн., з яких: 197937,22 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11084,64 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками, 25345,36 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача та відповідач не з?явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідачем подано письмові пояснення, у яких він просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначає, що у підписаній позивачем заяві-анкеті відсутні відомості про те, із якими саме затвердженими умовами та правилами, тарифами відповідач ознайомлений, відсутня інформація про істотні умови договору кредиту. Додані витяг з умов і правил надання банківських послуг не підписані позичальником та відсутня інформація про те, що саме з цими умовами і правилами відповідач був ознайомлений. З копії паспорту споживчого кредиту неможливо встановити за яким саме договором визначаються умови за цим паспортом. Ознайомлення відповідача з паспортом споживчого кредиту та його підписання н6е означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача у письмовій формі з умовами кредитування. Незважаючи на відсутність погодження між сторонами істотних умов договору позивачем здійснювалось нарахування процентів за користування кредитом як договірними.

За вимогами про стягнення боргу за тілом кредиту зазначив, що позивачем погашалися відсотки за рахунок кредита та додавалися до тіла кредита на загальну суму 88 983,97 грн. Такий порядок погашення заборгованості між сторонами не погоджувався. Також позивачем списувалась і додавалась до витрат кредитних коштів комісія за обслуговування картки в сумі 400 грн на місяць на загальну суму 11600 грн, письмових угод з цього приводу між сторонами не було .

Фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку повернуті банку в повному обсязі. Сума отриманих відповідачем коштів без урахування комісії становить 437,880,36 грн. На виконання умов договору відповідачем сплачувались кошти в загальному розмірі 364 650,87 грн. Різниця між фактично отриманою та поверненою сумою коштів становить 43 229,49 грн. Цю суму позивачем було сплачено протягом періоду з 01.12.2022 по 13.07.2023. Отже, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредита) відсутня. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 22.03.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.10.2019 року ОСОБА_1 подана заява до ПАТ КБ «Приватбанк» про відкриття карткового рахунку та отримав картку типу Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200000 грн.) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 74,4 % на рік, строком дії кредиту 20 років. Підписанням заяви підтверджено згоду, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.33-60).

За наданим позивачем розрахунком станом на 26.12.2022 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 234367,22 грн., у тому числі 197937,22 заборгованість за тілом кредиту, 11084,64 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 25345,36 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нараховано комісії (а.с.5-13).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Враховуючи, що Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, суд дійшов висновку, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних і допустимих доказів того, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання банківського кредиту на заявлених умовах банку.

Як убачається з матеріалів справи, у анкеті-заяві, яку підписав відповідач, розмір процентної ставки не зазначено.

Що стосується наданого АТ КБ «ПриватБанк» паспорту споживчого кредиту за кредитними продуктами: Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold, Картка Platinum, Картка World Blask Edition, Картка Signature, Картка World Elite, Картка VISA Infinite, підписаного позичальником, суд зазначає таке.

Зміст поняття паспорту споживчого кредиту розкрито законодавцем у статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Тобто ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту та його підписання свідчить про його ознайомлення з пропозиціям кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного Закону.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що паспорт споживчого кредиту був підписаний споживачем 22.04.2021, в той час як анкета заява, підписана була позивачем значно раніше 02.10.2019, тобто інформація, зазначена у паспорті споживчого кредиту не відображає істотні умови кредитного договору, що був укладений позичальником з банком у жовтні 2019 року та на підставі якого банком нараховувався борг.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Відносно вимог про стягнення боргу за тілом кредиту суд зазначає таке. З наданого до суду розрахунку заборгованості та виписки за договором вбачається, що у період з 01.08.2020 по 01.06.2022 банк нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом у загальному розмірі 88983,97 грн. і погашав їх за рахунок кредиту (колонка 4 таблиці розрахунку). Тобто кожного наступного місяця банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами, як безпосередньо на суму кредиту, яким користувалась відповідачка, так і на відсотки, погашені банком за рахунок кредиту. Крвім того, позивач у періоді з 27.04.2020 по 25.09.2020 щомісячно, крім лютого 2022 року, списував та додавав до витрат кредитних коштів комісію за обслуговування картки в розмірі 400 грн. на місяць включав ці кошти в тіло кредиту. За весь період сума нарахованої комісії склала 11 600 грн.

Такий порядок погашення процентів за рахунок тіла кредиту та нарахування комісії сторони в письмовому вигляді не погоджували. Такі дії банку суперечать змісту кредитних правовідносин. Відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідача вказаних коштів, які були зараховані в тіло кредиту.

З виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що позивач активно користувався кредитною картою № НОМЕР_1 (до перевипуску 22.04.2021- НОМЕР_2 ). За спірний період сума отриманих відповідачем коштів (без урахування комісії за обслуговування картки) становить 437 880,36 грн. (третя колонка розрахунку заборгованості «Витрати клієнтом кредитних коштів»). Загальна сума сплачених клієнтом коштів становить 394 650,87 грн. (тридцята колонка розрахунку заборгованості «Сума коштів, внесена клієнтом на погашення боргу»). Таким чином, різниця між отриманою та повернутою сумою коштів за договором становить 43 229,49 грн. станом на 26.12.2022.

Відповідачем надано виписку з особового рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), з якої вбачається, що протягом періоду з 01.12.2022 по 13.07.2023 відповідач кредитними коштами не користувався. Протягом цього періоду погашав заборгованість, сума сплачених у цьому періоді коштів становить 16 009,95 грн. Відповідно до платіжної інструкції від 13.07.2023 рахунок відповідача НОМЕР_4 поповнено на суму 27220,00 грн. Таким чином, наданими доказами підтверджується, що відповідачем станом на час розгляду справи повністю погашено заборгованість перед банком, яка існувала на момент звернення до суду з позовом та для стягнення якої були правові підстави. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні позову на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.10.2019 року в сумі 234367 грн. 22 коп. відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складений 18 липня 2023 року.

Суддя О.О. Ніколаєнко