Справа № 360/274/19
Провадження №2-др/367/45/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі № 360/274/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Євсєєв Віктор Вікторович звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя.

В обґрунтування заяви вказав, що 25.04.2019 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 у справі № 360/274/19 до ОСОБА_2 та Приватного підприємства «НЕРУХОМІСТЬ ІРПЕНЯ» про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя. 01.11.2018 р. позивач уклав договір про надання адвокатських послуг по веденню справи в суді першої інстанції з адвокатом Євсєєвим Віктором Вікторовичем. Адвокат приступив до виконання своїх зобов`язань негайно. Адвокатом було детально проаналізовано всі матеріали справи, та проаналізовано усі матеріали, що мають значення для вирішення спору, проведено декілька виїздів для аналізу первинних документів за місцем знаходження позивача. 07.08.2020 р. квитанцією № 2045-4834-4963-7410 позивач перерахував оплату за надану правову допомогу адвокатом 80 000 грн. 03.08.2020 р. Ірпінським міським судом Київської області було винесено рішення, за яким позовну заяву ОСОБА_1 у справі № 360/274/19 задоволено повністю, стягнено з Приватного підприємства "НЕРУХОМІСТЬ ІРПЕНЯ» на користь ОСОБА_1 суму позову з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та процентів за користування чужими грошовими коштами загалом у розмірі 5 321 280,85 грн, стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошовий борг у розмірі 100 000 грн; стягнено солідарно з Приватного підприємства «НЕРУХОМІСТЬ ІРПЕНЯ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 9 605 грн. Однак під час винесення рішення Ірпінський міський суд Київської області не вирішив питання про судові витрати, які ОСОБА_1 поніс при розгляді справи в суді першої інстанції і які складаються із сплачених витрат на правничу допомогу в сумі 80 000 грн.

Враховуючи вищенаведене, просить ухвалити у справі №360/274/19 додаткове судове рішення та стягнути з Приватного підприємства «НЕРУХОМІСТЬ ІРПЕНЯ» та ОСОБА_2 на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України).

Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просив суд: стягнути з Відповідача 1 на його користь грошовий борг у розмірі 100 000,00 грн., стягнути з Відповідача 2 на його користь грошові кошти в розмірі 2 632 700,00 грн. Судові витрати покласти на Відповідачів.

Під час розгляду справи Позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що за період з 05.10.2016 по 22.07.2019 проценти за користування чужими коштами у наступному розмірі: за період з 05.10.2016 по 22.07.2019 проценти за користування чужими грошовими коштами становить: 2 732 700,00 грн. х 15.45%/100%/365 днів х 1021 (днів) = 1 192 996,30 грн., за період з 05.10.2016 по 22.07.2019 індекс інфляції становить: 2 732 000,00 грн. х 1,4268 = 3 899 016,36 грн. 3 899 016,36 грн. 2 732 700,00 грн. = 1 166 316,36 грн. 2. За період з 05.10.2016 по 22.07.2019 три проценти річних становить: 2 732 700,00 грн. х 3 %/100%/365 днів х 1021 (днів) = 229 268,19 грн. У зв`язку з вищевикладеним просив суд стягнути з Приватного підприємства "НЕРУХОМІСТЬ ІРПЕНЯ" на його користь суму позову з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та процентів за користування чужими грошовими коштами загалом у розмірі 5 321 280,85 грн. Судові витрати покласти на Відповідачів.

За результатом розгляду справи, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2020 року у справі №360/274/19 позовну заяву ОСОБА_1 , задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "НЕРУХОМІСТЬ ІРПЕНЯ" на користь ОСОБА_1 суму позову з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та процентів за користування чужими грошовими коштами загалом у розмірі 5 321 280,85 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошовий борг у розмірі 100 000, 00 грн. Стягнуто солідарно з Приватного підприємства «НЕРУХОМІСТЬ ІРПЕНЯ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 9 605 грн.

10 серпня 2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшла вищевказана заява, за змістом якої просить суд стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 80 000 грн.

28 серпня 2020 року Ірпінським міським судом Київської області винесено додаткове рішення, яким доповнено рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя. Стягнуто з Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 80 000 грн., які понесені останнім в суді першої інстанції.

Не погоджуючись з рішенням суду від 03 серпня 2020 року ПП «Нерухомість Ірпеня» подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин у справі, неврахування поданих підприємством доказів (договорів), які підтверджують наявність договірних відносин між сторонами, спростовують доводи позивача про безпідставність отримання ПП «Нерухомість Ірпеня» та виключають застосування ст.1212 ЦК України.

Крім того, не погоджуючись з додатковим рішенням Ірпінського міського суду від 28 серпня 2020 року, ПП «Нерухомість Ірпеня», подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати додаткове рішення, посилаючись на те, що додаткове рішення є неправосудним.

03 лютого 2021 року та 24 лютого 2021 року від позивача ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Так ухвалою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову. Визнано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2020 року - нечинним. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя - закрито.

Таким чином, вбачається, що вимоги позовної заяви були вирішені за результатом розгляду справи, що відображено в ухвалі Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2020 року визнано нечинним, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя закрито.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Враховуючи те, що основне рішення суду першої інстанції було визнано ухвалою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року нечинним, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя закрито, підстав для ухвалення додаткового рішення немає, а тому у заяві про ухвалення по справі додаткового рішення слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149154, 157, 260, 273 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі № 360/274/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя- відмовити.

Ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Ю.В. Кравчук