Справа № 2-338/11
Провадження № 6/357/75/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Яновської І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшло подання старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Яновської І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . Подання мотивовано тим, що у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) знаходиться виконавче провадження № 52346669 з примусового виконання виконавчого листа № 6/357/170/16. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, в зв`язку з чим, старший державний виконавець Яновська І.М., просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд розглядає дане подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, на електронну адресу суду надійшла про розгляд подання за відсутності представника відділу ДВС.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши подання, додані до нього документи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що в Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 52346669 з виконання виконавчого листа № 6/357/170/16 виданого 02.09.2016 року, на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 25.10.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 28216,82 грн та 120 грн судових витрат.

27.09.2016 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 52346669.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

З відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України, вбачається, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповідей на запити до Державної податкової служби України, ОСОБА_1 за 2 квартал 2022 року нараховано доходу 170,67 грн, за 1 квартал 2023 року 209,83 грн.

Згідно відповіді на запит до Державної фіскальної служби України. у боржника ОСОБА_1 відкриті карткові рахунки в АТ «Райффайзен Банк» у м.Києві, АТ КБ «Приватбанк» та 4 рахунки в АТ «Універсал Банк».

З відповіді Державної прикордонної служби України, вбачається, що ОСОБА_1 у період з квітня 2021 року по травень 2023 року виїжджала за кордон (виїзд та в`їзд).

У поданні державний виконавець зазначила, що на адресу боржника неодноразово направлялись виклики щодо явки до державного виконавця, для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилась, про причини неявки виконавця не повідомила.

10.10.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було постановлено ухвалу про розшук боржника ОСОБА_1

13.11.2019 року боржником надано пояснення начальнику відділу ДВС, в яких зазначено, що ОСОБА_1 не має змоги оплачувати борг, оскільки є безробітною та має проблеми зі здоров`я (перенесла дві операції), від сплати боргу не відмовляється, зобов`язалась сплачувати частинами в межах можливостей.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року - право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів;

Згідно зі ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За своїм змістом словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Разом з тим слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

Вивчивши подання державного виконавця та враховуючи положення вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

А також, суд звертає увагу, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану, який продовжено до даного часу.

Державним виконавцем не доведено наявність можливості боржника виїзду за межі України саме з метою ухилення від виконання рішення суду, а не з метою збереження свого чи дітей життя і здоров`я в умовах воєнного стану, матеріали подання не містять доказів, щодо здійснення державним виконавцем усіх передбачених та можливих заходів, пов`язаних з виконанням рішення суду, зокрема відсутні дані про накладення арешту на відкриті рахунки боржника, долучені до матеріалів подання виклики, не містять даних про вручення їх боржнику.

При таких обставинах, коли відсутні докази свідомого ухилення особи від виконання своїх зобов`язань за судовим рішенням, на думку суду, відсутні підстави для застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Суд вважає, що таке втручання в права особи на вільне пересування не буде відповідати справедливому балансу між правами людини та публічним інтересом.

Така позиція суду ґрунтується на правовій позиції ЄСПЛ у справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria) рішення від 26.11.2009 року (заява № 34383/03)

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Яновської І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Я. Ярмола