Справа № 635/4139/23
Провадження № 2-о/635/87/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Панас О.С.,

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якою просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було зареєстровано 11 вересня 1976 року. Вказаний шлюб розірвано не було. З 28 березня 2016 року і станом на день смерті ОСОБА_2 вони з ним проживали за адресою АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що з часу укладення шлюбу вони з ОСОБА_2 проживали спільно однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільно вели господарство, мали спільний бюджет, піклувалися одне про одного, тобто сім`я існувала не формально. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. За життя він не склав заповіт, інших спадкоємців першої черги, передбачених законом, крім неї, немає, тому спір про право відсутній. Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини вона не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки добросовісно вважала, що, як спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , оскільки протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявляла про відмову від спадщини, а також її не було усунуто від права на спадкування. Заявник зазначає, що 13 жовтня 2022 року вона звернулася із заявою до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражі Н.П. про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Гаража Н.П. своєю постановою від 30 січня 2023 року № 40/02-31 відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що вона не надала приватному нотаріусу документ, який підтверджує факт її спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті за однією адресою АДРЕСА_1 . З 28 березня 2016 року, на день відкриття спадщини і по сьогоднішній день вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим вважає, що прийняла спадщину після свого померлого чоловіка, так як постійно проживала з ним за однією адресою на день його смерті та відкриття спадщини. Проте, нотаріус переконана, що вона не може довести цей факт спільного проживання з безспірністю, документально. За вказаних підстав вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність та відсутність її представника, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Суд, дослідивши надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 11 вересня 1976 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , яке видано Раздольненською селищною радою Старобешевського району Донецької області 11.09.1976, актовий запис №29.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 19 жовтня 2021 року, актовий запис 384.

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражі Н.П. від 30 січня 2023 року №40//01-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , не надано документа, який підтверджує факт її спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Із наданої постанови вбачається, що 13 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н. П., заведена спадкова справа № -2 2022, до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Василівка Старобешівського району Донецької області та на момент смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 . Згідно з матеріалами спадкової справи, єдиним спадкоємцем за законом є дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 29 грудня 1997 року, місце проживання якої зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , на підставі заяви, яку вона подала до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. 13 жовтня 2022 року, що зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 197, щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підтверджується наданими суду доказами, а саме: довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28 березня 2016 року № та № , якими підтверджується факт реєстрації заявника та спадкодавця ОСОБА_2 фактичного місця проживання/перебування з 28 березня 2016 року і станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, на якій була проведена реєстрація їх місць проживання/перебування до переселення до смт. Пісочин Харківського району Харківської області; актом обстеження квартири за адресою АДРЕСА_1 депутатом Пісочинської селищної ради Співак Діаною Валентинівною від 05 жовтня 2022 року, яким підтверджується факт того, що на момент смерті ОСОБА_2 проживав сумісно з ОСОБА_1 за вищевказаною адресою; медичною картою амбулаторного хворого ОСОБА_1 та медичною картою амбулаторного хворого ОСОБА_2 , в якій вказане їх місце проживання за однією адресою АДРЕСА_1 ; договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , від 25 лютого 2016 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 є власницею вказаної квартири; квитанціями про сплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , якими підтверджується факт оплати ОСОБА_1 комунальних послуг за вказаною адресою.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217,1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч .ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).

При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи з викладеного, аналізом доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодацем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області, , місце знаходження Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, пров. Транспортний, б. 2.

Повний текст рішення складено 19 липня 2023 року.

Суддя О.В.Назаренко