УХВАЛА

Справа № 564/1918/20

12 липня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненсько області

в складі головуючого судді Олійника П.В.

з участю секретаря судового засідання Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Костопіль скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , - адвокатата Євгеюка Олександра Євстафійовича на рішення державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової Вікторії Олександрівни, стягувач ОСОБА_2 , щодо відмови у знятті арешту з майна боржника та зобов`язання зняти арешт,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокатат Євгеюк О.Є. звернувся в суд із скаргою на рішення державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової В.О., стягувач ОСОБА_2 , щодо відмови у знятті арешту з майна боржника та зобов`язання зняти арешт, в якій просить суд зобов`язати заступника начальникаКостопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрову В.О. зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладений відповідно до постанови пол арешт майна боржника 06.02.2023 року по ВП №63807827 заступника начальникаКостопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової В.О., запис про реєстрацію обтяження майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:№49158967, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 66312876 від 06.02.2023 року.

В обґрунтування скарги заявник, що у провадженні Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчий лист №564/1918/20 від 01.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку доходу боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 06.02.2023 року у скаржника виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 8844,10 грн., а тому 06.02.2023 року заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Петровою В.О. винисено постанову про арешт боржника по ВП №63807827. Однак відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складного заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Петровою В.О. переплата по аліментах станом на 29.05.2023 року становить 376,16 грн. 13 червня 2023 року представник скаржника звернувся до виконавної виконавчої служби із заявою про про зняття арешту з нерухомого майна боржника у зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментах, однак 15.06.2023 року листом доведено до відома представника скаржника, що державний виконавець не має законних підстав для винесення постанови про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника від 06.02.2023 року по ВП №63807827.

Заявник вважає таку відмову заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Петрової В.О. неправомірною.

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановлено, що у провадженні Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП №63807827 з примусового виконання виконавчий лист №564/1918/20 від 01.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку доходу боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

06.02.2023 року у ВП №63807827 засупником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Петровою В.О. винесено постанову про арешт майна боржника для забезпечення виконання рішення.

13 червня 2023 року представник скаржника звернувся до виконавчої виконавчої служби із заявою про про зняття арешту з нерухомого майна боржника у зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментах.

15.06.2023 року в.о. начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Петрова В.О. лиситом повідомила адвоката Євгеюка О.Є., що державний виконавець не має законних підстав для винесення постанови про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника від 06.02.2023 року по ВП №63807827, з посиланням на положення ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В силу частин 1, 2, 5, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавчепровадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як зазначено у частинах 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Факт погашення заборгованості з аліментів боржником не є відповідно до положень статті 59 Закону України «Про виконавчепровадження» підставою для зняття арешту з майна виконавцем.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, підставою для зняття арешту з майна боржника згідно вищенаведеної норми Закону № 1404-VIII є одночасне настання двох юридичних фактів: погашення заборгованості та можливість забезпечення виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Встановлено, що станом на 29.05.2023 року переплата аліментів становить 376,16 грн, однак боржником не забезпечено можливість виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на його майно. Крім того, доказів наявності в скаржника щомісячного доходу, грошових коштів, достатніх для виконання рішення суду про сплату аліментів суду не надано, а відтак порушень державним виконавцем вимог закону не встановлено.

Отже, виконавець за правилами статті 59 Закону № 1404-VIII позбавлена повноважень зняти арешт, накладений постановою від 06.02.2023 року, оскільки заявником не наведено та не доведено належними та допустимими доказами підстав для такого рішення, визначених у вичерпному переліку частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII.

Такий висновок суду відповідає позиціям Верховного Суду, які викладено у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 336/61690/17, від 22 квітня 2021 року у справі № 742/819/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 577/4889/19, від 26 травня 2021 року у справі № 490/6309/16-ц.

Отже, оскільки заявник сплачує періодичні платежі до повноліття дитини, не надав документального підтвердження про можливість забезпечення виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити у зв`язку її безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 258 261,447 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавчепровадження» (знаступними змінамита доповненнями),суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , - адвокатата Євгеюка Олександра Євстафійовича на рішення державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової Вікторії Олександрівни, стягувач ОСОБА_2 , щодо відмови у знятті арешту з майна боржника та зобов`язання зняти арешт -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяП. В. Олійник