СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1713/23
ун. № 759/652/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

за участі секретаря - Марус А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Невкритого В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

26.05.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення даної позовної заяви без розгляду, оскільки даний позов було подано представником позивача до суду без повноважень на ведення справи.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення вказаної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву, просив її задовольнити.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши заяву, прикладені документи, матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Частиною 4 статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч.ч.1,2 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача дотримано вимоги Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, оскільки вказівка у ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у всіх судах є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення назви суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/847/18.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Таким чином, ордер на надання правової допомоги містить усі обов`язкові реквізити, передбачені Положенням та типовою формою ордеру, затвердженим Радою адвокатів України відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а відтак відсутні правові підстави для залишення даної позовної заяви без розгляду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтею 2575 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. П`ятничук