Номер провадження 2/754/2396/23
Справа №754/2971/23
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

представника відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позиція сторони позивача

У березні 2023 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 31658,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що проект monobank - мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms.

14.05.2019 ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Клієнт) звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.05.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач, у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. 5.17 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26.01.2023 став у формі «на вимогу».

Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором станом на 13.12.2022 становить 31658,43 грн., який складається з: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 31658,43 грн.; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.

У відповіді на відзив на позовну заяву, яка надійшла до суду 01.05.2023, представник позивача підтримує позовні вимови та зазначає, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 14.05.2019 підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №17 від 25.04.2019, набули чинності з 26.04.2019, які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та відповідачем, у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого Відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку "Monobank" OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер (видрук з мобільного додатку додається). Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором про надання банківських послуг "Monobank", у підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, Відповідач 14.05.2019 успішно пройшов процедуру верифікації та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг MONOBANK | Universal Bank.

Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже, боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послугу застосунку «Monobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком "Monobank" жодним чином.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) кредитний ліміт Відповідача складає 24800,00 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає - (мінус) 6858.43 грн. Себто заборгованість складає 31658,43 гри. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 24 800,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 6 858,43 грн.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 257274,63 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 288 933,06 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 31 658,43 грн. (288 933,06 грн. - 257 274,63 грн. = 31 658,43 грн.).

Позиція сторони відповідача

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.04.2023, відповідач просить суд в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити, вказуючи на те, що 14.05.2019 він звернувся до AT «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Однак Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 14.05.2019 не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитним коштами. Надані позивачем Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank в редакції, затвердженій Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року (дата набрання чинності 27.11.2021) не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи він розумів як Клієнт банку, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Відповідач, посилаючись на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, вказує, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

За твердженням відповідача, позивачем не надано належних доказів на підтвердження сум отриманих відповідачем коштів. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідач повернув йому значно більшу суму. Враховуючи повне повернення отриманих коштів, випливає висновок про відмову у задоволенні позову.

У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 16.05.2023 представник відповідача зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував факту підписання ним Анкети-заяви від 14.05.2019. Однак з дати підписання Анкети-заяви Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank змінювалися та викладалися у новій редакції 84 рази, що підтверджується даними сайту позивача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що Відповідач приєднався до кожної редакції Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank.

ОСОБА_1, підписуючи 19.04.2019 Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, надав копію свого паспорту громадянина України, яку Позивач додав до позовної заяви. В паспорті зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сумгаїт в Азербайджані. Він хоч і є громадянином України, однак українською мовою не володіє, тому реальної можливості ознайомитися з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, що затверджені протоколом правління АТ «Універсал Банк» та викладені на більш як 130 сторінках, у відповідача дійсно не було.

Довідка про розмір встановленого кредитного ліміту засвідчена представником Позивача зверху сум встановленого ліміту банком, що не дає можливості прочитати суми встановленого ліміту. Отже, копія Довідки про розмір встановленого кредитного ліміту за підписом заступника голови правління Акуленко Ю.Ю., що неправильно засвідчена представником АТ «Універсал Банк», не може бути прийнята судом як належний доказ у даній справі.

Частина основної суми заборгованості визначена Позивачем ОСОБА_1 фактично є не тілом кредиту, а нарахованими банком процентами за кредитування рахунку Відповідача. Розрахунок процентів Позивачем не надано. До цих заперечень додається Таблиця визначення суми процентів, що списані АТ «Універсал Банк» з рахунку ОСОБА_1 , згідно з наданими документами Позивачем до позовної заяви та відповіді на відзив. Згідно з вказаною таблицею сума списаних Позивачем процентів становить 23 268,13 грн. Отже, реальна сума основного боргу відповідача становить 8390,30 грн., що обраховується, як 31 658,43 грн. (сума заборгованості визначена позивачем) мінус 23 268,13 грн. (процентів).

Однак належні докази, що підтверджують суму боргу Відповідача перед Позивачем, у справі відсутні, доказів наявності боргу для задоволення позовних вимог немає. Необхідне звіряння розрахунків між позивачем і відповідачем.

ОСОБА_1 до березня 2020 року дотримувався вимог банку щодо кредитування, сплачував тіло кредиту, не допускав прострочення сплати банківських процентів до 30.04.2020. 11.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України було встановлено карантин з 12 березня 2020 року. ОСОБА_1 перехворів на Ковід, про що додається довідка. Саме непередбачувані обставини стали причиною затримки сплати процентів по кредиту.

У судовій промові від 10.07.2023 представник відповідача зазначає, що необхідно зменшити суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок безпідставно списаних банком відсотків у розмірі 23268,13 грн. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 січня 2020 року при розгляді справи № 643/5521/19. Розмір заборгованості за період з 15.01.2020 по 13.12.2022 становить 8390,30 грн. основного боргу, сплаченого відповідачем 28.06.2023 згідно з платіжною інструкцією на переказ готівки № 452820058, що додана до матеріалів справи клопотанням про долучення доказів від 29.06.2023. Отже, фактично отримана сума кредитних коштів відповідачем повернута.

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.04.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву

01.05.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

16.05.2023 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

29.06.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

10.07.2023 представник відповідача подала до суду письмову судову промову.

У судовому засіданні 10.07.2023 представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи

АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms.

14.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.05.2019.

У п. 2 та 3 анкети-заяви від 14.05.2019 зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору станом на 14.05.2019 відповідач отримав кредит у розмірі до 5000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, який згодом змінювався та станом на 12.11.2021 склав 24800,00 грн., що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 28.04.2023 (а.с. 72).

Згідно з Тарифами пільговий період становить 62 днів, пільгова відсоткова ставка - 0,00001 % річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу - 4 % від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка - 3,1 % на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць - 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). У разі прострочення зобов`язання сплачуються відсотки в подвійному розмірі. На залишок простроченої заборгованості нараховується штраф відповідно до тарифів, але не більше 50 % від суми отриманого кредиту.

З довідки АТ «Універсал банк» про наявність рахунку від 28.04.2023 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок НОМЕР_2 (платіжна картка НОМЕР_1 ), тип рахунку - Чорна карта, зі строком дії останнього - до 08/24 (а.с. 71).

З виписки по рахунку слідує, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувався в магазинах, знімав готівку в банкоматі, здійснював переказ грошових коштів на інші карткові рахунки.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 13.12.2022 розмір заборгованості становить 31658,43 грн., який складається з: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 31658,43 грн.; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача суми основного боргу

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що

«у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що:

«в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановивши, що анкета-заява ... не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20 зазначено:

«У справі, що переглядається;

в анкеті-заяві ... особа просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру;

вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив;

оскільки в анкеті-заяві ... строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахував ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту ... за рахунок протиправно списаних банком відсотків ...».

У даній справі встановлено, що в анкеті-заяві від 14.05.2019 ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно з додатком до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а. с. 12).

Додані до відповіді на відзив заяви клієнта від 04.05.2020 та від 05.02.2020 не беруться судом до уваги, оскільки позов пред"явлено з підстав порушення відповідачем зобов"язань згідно з Анкетою-заявою від 14.05.2019.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив.

Оскільки в анкеті-заяві від 14.05.2019 процентна ставка не зазначена, і строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом; ці кошти мають бути зараховані на погашення тіла кредиту.

Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19, від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20.

З виписки по картковому рахунку відповідача (а.с. 85-110) вбачається, що від`ємний баланс у відповідача почав формуватися з 01.03.2022. Крім того, позивачем періодично самовільно здійснювалось списання відсотків.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим представником відповідача (а.с. 135), згідно з яким банком знято з рахунку відповідача кошти в сумі 23268,13 грн. за період з 30.04.2020 по 13.12.2022, у зв`язку з чим слід зменшити суму заборгованості за тілом кредиту з 31658,43 грн. за рахунок безпідставно списаних банком відсотків (у розмірі) на 23268,13 грн. Отже, сума заборгованості за тілом кредиту на момент звернення до суду з позовом становила 8 390,30 грн. Тому, у стягненні заборгованості у розмірі 23268,13 грн. слід відмовити.

Щодо закриття провадження у справі в частині стягнення коштів

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

У постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що спір в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 8 390,30 грн між сторонами на момент розгляду справи відсутній, оскільки відповідачем у добровільному порядку після відкриття провадження у справі сплачено позивачу вказану суму, що підтверджується платіжною інструкцією на переказ готівки № 452820058 від 28.06.2023 (а.с. 140).

Враховуючи викладене, зважаючи на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 8 390,30 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 255, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 8390,30 грн. закрити.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 23 268,13 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , фактичне місце провадження: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 17.07.2023.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак