МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2023 р. Справа № 370/2707/20

Провадження №2/370/1176/20

Макарівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Косенко А.В.,

із секретарем судового засідання Захарченко Т.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

при розгляді у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), 23.11.2020 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач, ОСОБА_3 ), про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що йому на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0060, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка розташована відповідно до розробленого, погодженого та затвердженого містобудівного обґрунтування, за фактичними межами земельної ділянки. При формуванні земельної ділянки було встановлено її межі та складені акти з власниками сусідніх земельних ділянок про винесення земельної ділянки в натурі (на місцевості).

В листопаді 2020 року, при огляді своєї земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0060, позивач виявив, що на його території, зайшовши за межі паркану, який розділяє суміжні ділянки, без дозволу встановлено стовпці з протягнутою в доль ділянки мотузкою, що свідчить про початок будівельних робіт. Як виявилось ОСОБА_3 , яка володіє суміжною земельною ділянкою, було розібрано частину паркану, та встановлено свої стовпчики під майбутній паркан, внаслідок чого було створено перешкоди у користуванні належною позивачу на праві власності земельною ділянкою.

У зв`язку з чим з врахуванням заяви про зміну предметі позову просив суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні належною йому, ОСОБА_1 , земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:019:0060, шляхом відновлення межі між їхніми ділянками та приведення її до відповідності з межами, встановленими в натурі (на місцевості).

Ухвалою суду від 08.02.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 06.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 16.07.2021 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 16.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 31.08.2021 року, яке неодноразово відкладалось.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначити дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10.11.2021 року, яке також неодноразово відкладалось.

В судовому засіданні 11.07.2023 року позивач - ОСОБА_1 та його представник адвокат Кацалап А.А. долучили до матеріалів справи письмову промову у судових дебатах, просили задовольнити позовну заяву.

В судовому засіданні 11.07.2023 року відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Панченко А.В. долучила до матеріалів справи письмову промову у судових дебатах, просили відхилити позов ОСОБА_1

ОСОБА_3 у поданому відзиві на позов просила відмовити у задоволенні позову, крім того вказала на те, що вона жодним чином не порушила права позивача ОСОБА_1 . Повідомила про те, що вона є інвалідом II групи, та їй на праві власності належать земельні ділянки :01:019:0186 та :01:019:0187, які перейшли у 2018 році до неї від гр. ОСОБА_5 , яка, в свою чергу, у 2008 році отримала за рішенням Ясногородської сільської ради дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки. Вказала на те, що 23 серпня 2019 року на замовлення позивача ОСОБА_1 проводилось винесення меж в натурі належних йому земельних ділянок. Причина - зміна технічної документації для виправлення геометрії земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0060 (перенесення фрагменту ділянки з дороги, схема додається). Під час винесення меж в натурі не було виявлено жодних відхилень між межовими знаками (забетоновані стовпи), встановленими відповідачем ОСОБА_3 13.04.2019. Було підтверджено правильність їх встановлення. Позивач ОСОБА_1 підтвердив правильність винесення поворотних точок на місцевості і правильність встановлених відповідачем ОСОБА_3 межових знаків. За підсумками відповідачем ОСОБА_3 було підписано акт прийомки-передачі межових знаків відповідно до даних Державного земельного кадастру. На підтвердження цих тверджень надала суду відеозапис процесу заміру 23 серпня 2019 року, де позивач ОСОБА_1 та представник землевпорядної організації підтверджують, що взаємного перетину ділянок немає і межові знаки встановлено вірно, немає будь-яких претензій з боку позивача ОСОБА_1 , і що підписаний 23 серпня 2019 року акт підтверджує правильність встановлення межових знаків відповідно до даних Держаного земельного кадастру. Також додаються покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були присутніми 23 серпня 2019 року в час проведення геодезичних робіт. Звертає увагу суду на те, що наданий суду позивачем ОСОБА_1 акт прийомки-передачі межових знаків не завірено печаткою Ясногородської сільської ради. Також звертає увагу суду на те, що на момент підписання згаданого акту відповідачем ОСОБА_3 та представником сільської ради будь-яких додаткових надписів від руки на акті поза полями для заповнення не було. Оскільки межу було двічі узгоджено, відповідач ОСОБА_3 у листопаді 2020 року на своїй території встановила паркан з металевих стовпчиків висотою 2 м, які у листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 викопав. Паркан було встановлено повторно, і позивач ОСОБА_1 вдруге його зруйнував. При цьому позивачем ОСОБА_1 було знищено один межовий знак між ділянками відповідача ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 , який було встановлено у 2019 році. Вважає, що позивач ОСОБА_1 не має жодних доказів, що його права порушено. Вважає, що позивач ОСОБА_1 вводить суд в оману.

ОСОБА_1 у відповіді на відзив вважає, що викладені заперечення ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не можуть братися судом до уваги. Вказав на те, що він у своєму позові не вказував про наявність накладок суміжних земельних ділянок, а вказував про невідповідність у винесенні земельної ділянки в натурі і тим, як ці дані було внесено в державний земельний кадастр, тобто йдеться мова про невідповідність координат земельної ділянки межам встановленим на місцевості. Зауважив, що не отримував будь яких пропозицій від ОСОБА_3 про зміну координат спільної межі земельних ділянок. Крім того вказав на те, що ним не було самовільно перенесено паркан після винесення меж її земельної ділянки в 2019 році, що призвело до зменшення площі ділянок відповідача на 0,02 га на його користь. Крім того, вказав, що ним не було надано згоди на спільне використання межі по всій довжині ділянок позивача та відповідача.

ОСОБА_3 у своєму запереченні на відповідь до відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 вказала, що претензії до неї ґрунтуються виключно на бездоказових твердженнях позивача про існування якихось невідповідностей, які, на думку позивача ОСОБА_1 виникли під час внесення даних про його земельні ділянки до Державного земельного кадастру на початку 2010-х років. Відповідач ОСОБА_3 та попередні власники належних їй земельних ділянок не мають жодного відношення до цієї ситуації.

Крім того, вказала на те, що на момент приватизації та отримання права власності на належні їй ділянки (в період приватизації у 2014 році) помилок не було. Під час виготовлення технічної документації на земельні ділянки у той час було проведено роботи з встановлення меж, документи було погоджено та підписано попереднім власником суміжної ділянки з номером :01:019:0060 ОСОБА_8 .

Заявляє, що не мала і не має жодних претензій до власника суміжних ділянок - позивача ОСОБА_1 - щодо проходження межі та розташування поворотних точок на межі, які були встановлені (відновлені) в натурі (на місцевості) 12 квітня 2019 року. Тому вона не має жодних причин для ініціювання переговорів щодо зміни координат поворотних точок ділянки :01:019:0186, внесених до Державного земельного кадастру і, відповідно, зміни межі з суміжною ділянкою :01:019:0060.

До матеріалів справи додано письмові додаткові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_3 які в своїй частині повторюють позиції сторін в поданому відзиві та запереченні на відзив, суд враховує їх при вирішенні даного спору.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0060, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15,16 Том 1).

Відповідно до опису меж від В до Г кадастрового плану технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), земельна ділянка ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:019:0060, межує з земельною ділянкою ОСОБА_3 кадастровий номер :01:019:0186 (а.с. 17-26 Том1).

Факт формування і реєстрації 18.07.2011 земельної ділянки з кадастровими номером :01:019:0060 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2014 року, індексний номер 23713359.

Факт формування і реєстрації 11.12.2014 року земельної ділянки з кадастровими номером :01:019:0186 підтверджується Витягом з ДЗК про земельну ділянку від 11.12.2014, НВ 014.

ОСОБА_1 у своєму позові вказує на те, що між його земельною ділянкою та ділянкою ОСОБА_3 існує невідповідність координат земельної ділянки межам встановленим на місцевості, що у свою чергу призводить до порушення його прав на користування земельною ділянкою.

Зокрема в якості доказів надано лист від 13.05.2013 року №01-10/795 Відділу Держземагенства у Макарівському районі Київської області ГУ ДКЗ в Київській області та лист ТОВ «ТРІОН-3» №13 від 10.04.2013 року (а.с. 181,182 Том 1).

Проте цими документами підтверджено лише те, що при виготовлені документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_8 (кадастрові номери :01:019:0073 та :01:019:0060) було допущено помилки в системі координат в координатах земельних ділянок були помилки, які у 2013 році виправлені. При цьому конфігурація жодної з вказаних земельних ділянок не змінилася.

Крім того, наданий позивачем в якості доказу «Будівельний паспорт на земельну ділянку на будівництво житлового будинку с. Ясногородка Макарівського р-ну ОСОБА_9 , у складі якого наявний Акт про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, затверджений 21.11.1967р., підтверджує лише відведення земельної ділянки станом на 1967 рік (а.с. 185-191 Том 1).

Разом з цим земельні ділянки, що перебувають у власності позивача і відповідача, сформовані як об`єкти цивільних прав у 2011 та 2014 роках відповідно. Тому будь-які документи, складені до моменту формування спірних земельних ділянок, у т.ч. й ті, що містяться у складі Будівельного паспорту на земельну ділянку на будівництво житлового будинку с.Ясногородка Макарівського р-ну, не мають юридичного значення для вирішення спору по даній справі, оскільки вони втратили свою актуальність після встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:019:0060 та :01:019:0186.

Крім того в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до Начальника Фастівського районного управління поліції і пояснення ОСОБА_1 , опитаного поліцейським Фастівського районного управління поліції від 28.07.2021 року, в яких стверджується про пошкодження межових знаків і порушення відповідачем меж земельних ділянок позивача (а.с. 199-200 Том 1), проте надані докази не можуть підтвердити чи спростувати наявність спору з приводу невідповідності координат земельних ділянок які належать позивачу та відповідачу межам встановленим на місцевості.

Крім того, долучені позивачем фотозображення (а.с. 27-29, 195-198 Том 1) демонструють лише певні частини земельних ділянок позивача і відповідача, але на їх підставі не можливо визначити межі між цими ділянками, ні встановити факт їх порушення. Тому такі фотозображення є неналежними доказами, оскільки на їх підставі не можливо встановити жодну обставину, що підлягає встановленню у даній справі.

Крім того, долучене позивачем до матеріалів справи Рішення ВАСУ від 18.03.2013 року у справі №6-2843св 13 (а.с.30-33 Том 1), не встановлює ту обставину, що межа між земельними ділянками позивача та відповідача проходить по паркану. Такі відомості не зафіксовані ні в описовій, ні в мотивувальній, ні тим більше в резолютивній частині рішення.

Враховуючи те, що по даній справі не було проведено судової експертизи адже позивач відкликав своє клопотання про призначення даної експертизи, докази на які посилається позивач не підтверджують обставини що викладені в позовній заяві, суд позбавлений можливості встановити наявність порушеного права позивача та усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:019:0060, шляхом відновлення межі між ділянками та приведення її до відповідності з межами, встановленими в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем було надано: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, необхідних для надання правничої допомоги по справі №370/2707/20; Договір про надання правової (правничої) допомоги; Акт прийому передачі наданих послуг згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.04.2021 року; Договір № 20/10 про надання правничої допомоги; Заява №1 до Договору №20/10 від 20.10.2021 року; Акт №1 Приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) Заяви №1 від 20.10.2021 до Договору про надання юридичних послуг №20/10 від 20.10.2021 р.; Заява №2 до Договору №20/10 від 20.10.2021 року; Акт №2 Приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) Заяви №2 від 21.12.2021 року до Договору про надання юридичних послуг №20/10 від 20.10.2021 року; Акт надання послуг від 06.02.2023 р.; Акт надання послуг від 23.03.2023 р.; Заява №2 до Договору №20/10 від 20.10.2021 року; Акт №1 Приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) Заяви №2 від 03.05.2023 року до Договору про надання юридичних послуг №20/10 від 20.10.2021 року; Заява №3 до Договору №20/10 від 20.10.2021 року; Акт Приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) Заяви №3 від 26.06.2023 року до Договору про надання юридичних послуг №20/10 від 20.10.2021 року; Квитанція до платіжної інструкції №19545-1051-52534173; Квитанція до платіжної інструкції №19480-1051-41127574; квитанція №19425-14; Квитанція №21; квитанція від 22.12.2021; квитанція від 09.11.2021; квитанція від 21.10.2021; квитанція №5, на суму 23 750 (двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень.

Вказаний розмір послуг адвоката суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для відповідача.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 23750 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14 Конституції України, ст. 152 ЗК України, ст. 15, 16, 215, 393 ЦК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст. 12, 13, 76, 89, 130, 133, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 23750 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.07.2023 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Косенко