ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7371/23
провадження № 4-с/753/98/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДАНЬКО В.В.

за участю

скаржник не з`явився;

заінтересовані особи не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 та Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , боржник) звернувся із скаргою про визнання неправомірною бездіяльність начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у вирішенні питання знаття арешту накладеного на його транспортний засіб з порушенням порядку та зобов`язання начальника відділу винести постанову про зняття арешту накладеного постановою головного державного виконавця. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що головним державним виконавцем Стеценко Н.В. здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 753/5960/18, виданого 01 листопада 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва, виконавче провадження НОМЕР_3, в рамках якого головний державний виконавець постановою від 28 вересня 2020 року наклав арешт на транспортний засіб, а саме: SUZUKI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 90 000,00 грн. Вважає, що підстави для накладення арешту не існували, у нього була відсутня заборгованість з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, які б дорівнювали сумі 90 000,00 грн.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилась, будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила.

Представник заінтересованої особи - Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється відповідно до розділу VІІ ЦПК України (ст.ст. 447-453).

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (п. а ч. 1ст. 449 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стеценко Наталією Василівною здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 753/5960/18, виданого 01 листопада 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яким постановою від 23 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4.

Постановою головного державного виконавця від 28 вересня 2020 року накладено арешт на транспортний засіб, а саме: SUZUKI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 90 000,00 грн.

Як вбачається з Інформації про виконавче провадження № НОМЕР_4 сума звернення стягнення у розмірі 90 000,00 грн. не розкрита, в чому вона полягає не зазначено.

Із відповіді начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 квітня 2023 року вих. № 6041651 слідує, що вирішити питання щодо звільнення майна боржника з під арешту, не являється можливим, оскільки відсутні підстави накладення арешту на інше майно, яке зареєстроване за боржником у зв`язку з відсутності заборгованості по аліментам. В обґрунтування свого висновку послався на п. 7 ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про зобов`язання начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про зняття арешту накладеного постановою головного державного виконавця.

Станом на день розгляду судом скарги відомості про зняття арешту з рухомого майна боржника відсутні.

У ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

За змістом ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно чч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

За ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

З огляду відповіді начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 квітня 2023 року вих. № 6041651 сума стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 90 000,00 грн. не підтвердилась, заборгованість на час розгляду питання про зняття арешту у боржника відсутня, а посилання на ст. 59 ч. 5 п. 7 Закону України «Про виконавче провадження» не стосується порушеного питання боржником.

Наявність зареєстрованого та не знятого у встановленого законом порядку арешту майна, обмежує права боржника ОСОБА_1 щодо розпорядженням належним йому майном.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи, що при розгляді скарги, судом встановлено наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів станом, які були підставою на накладення арешту, та майнових претензій з боку стягувача, на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування арешту та обмеження щодо розпорядження боржником належним йому майном, суд приходить до висновку, що порушене право скаржника підлягає захисту.

Окрім цього суд наголошує, що необхідною умовою судового захисту має бути не лише можливе порушення закону, а й доведення належними, допустимими та достатніми доказами порушення, невизнання чи оспорювання права чи інтересу скаржника в цьому випадку ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з транспортного засобу та зобов`язання начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про зняття арешту накладеного на транспортний засіб - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з транспортного засобу боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про зняття арешту накладеного на транспортний засіб ОСОБА_1 , а саме: SUZUKI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , постановою головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стеценко Наталією Василівною від 28 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.