Справа № 758/5202/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лещенко О.В.,

при секретарі судового засідання - Конончука Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зобов`язання вчинити певні дії: здійснити реструктуризацію боргу за кредитним договором.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - відповідач, ПАТ «Альфа Банк») про зобов`язання провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що між сторонами 01 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір № 800001990, за умовами якого позивач отримав кошти в сумі 303 000, 00 грн, що станом на 01.10.2007 було еквівалентно 60 000, 00 дол. США. Зазначені кошти пішли в рахунок погашення кредиту перед КБ «Надра» за придбання квартири АДРЕСА_1 . На виконання умов кредитного договору №800001990 від 01.10.2007 позивач сплатив на користь банку 86 500,00 дол. США. При цьому, станом на 01.01.2014 у позивача була відсутня заборгованість перед відповідачем за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом від 07.02.2018. У якості забезпечення виконання зобов`язань зазначена квартира була передана в іпотеку банку відповідно до договору іпотеки № 8000-1990-И від 01.10.2007 року. 24.12.2021 позивач подав до банку заяву про реструктуризацію заборгованості в порядку визначеному п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (із змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (з додатками), який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, оскільки кредитні правовідносини, які існують між сторонами підпадають під дію зазначеного Закону. На момент подання заяви про реструктуризацію, предмет іпотеки, тобто житлове нерухоме майно використовувалось як місце постійного проживання позичальника та зазначає, що у нього відсутнє будь-яке інше житлове нерухоме майно, яке перебуває у його власності. Тому відповідно до положень вищезазначеного закону зобов`язання підлягають обов`язковій реструктуризації, а відтак, відмова відповідача є незаконною. За наведених обставин позивач просить суд визнати протиправною (незаконною) відмову відповідача у проведенні реструктуризації зобов`язань позивача за кредитом у іноземній валюті та просить зобов`язати відповідача провести реструктуризацію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381-IX. 05 серпня 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 жовтня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просив в задоволенні позову відмовити, за необґрунтованістю, та зазначив, що позивача було повідомлено про те, що станом на січень 2022 року реструктуризація не може бути проведена, оскільки банк у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 кредитного зобов`язання задовольнив свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, згідно з п. 6.3 договору іпотеки № 800001990-И від 01.10.2007 банк (іпотекодержатель) може звернути стягнення на предмет іпотеки згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудове врегулювання), яким вважатиметься застереження, що міститься у п. 6.3. цього договору. 3 урахуванням викладеного, банк звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статте 37 Закону України «Про іпотеку». 27.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк» на належну позивачеві квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Також позивачу було відмовлено у проведенні реструктуризації у зв`язку із наявністю станом на день набрання чинності п.п. 3 п. 7 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та наявністю станом на день подання заяви про проведення реструктуризацій відкритих у суді проваджень у справах, предметом спору в яких є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява.

02 листопада 2022 року позивач надіслав відповідь на відзив, у якій зазначив про безпідставність доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, оскільки наведені у відзиві обставини не можуть бути підставою для проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості в порядку визначеному п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, перед початком судового засідання він них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 01.10.2007 року між позивачем та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено кредитний договір № 800001990, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 60 000,00 дол. США зі сплатою процентів у розмірі 12,25 % річних, з кінцевим терміном повернення 01.10.2022 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 01.10.2007 між позивачем та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено іпотечний договір №800001990-И, предметом іпотеки за яким є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

24 грудня 2021 року позивач звернувся до ПАТ «Альфа-Банк» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007 року у порядку визначеному пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що підтверджується описом вкладення рекомендованого поштового відправлення. Відправлення вручено адресату 27.12.2021.

Відповідно до листа АТ «Альфа-Банк» від 20.01.2022 вих.№05129-9.3 позивача повідомлено, що реструктуризація на даний час не може бути задоволена, оскільки АТ «Альфа-Банк» відповідно до норм чинного законодавства було звернуто стягнення на належне позивачу майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Також оскільки судові процеси по справі №758/1632/18 та № 758/2496/17 тривають та остаточного рішення судом не прийнято, а тому проведення реструктуризації на даний час неможливе.

23 червня 2022 року позивач повторно надіслав на адресу відповідача заяву про проведення реструктуризації, яка була отримана відповідачем 29.06.2022.

26 липня 2022 року відповідачем за вих.№32894-9.3 надіслано відповідь позивачу про відмову у проведенні реструктуризації з посиланням на ті ж підстави, що були зазначені у листі від 20.01.2022 вих.№05129-9.3. Відповідь отримано позивачем 02.08.2022, про що наявне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Вважаючи відмову АТ «Альфа-Банк» у проведені реструктуризації кредитного договору протиправною позивач звернувся до суду із позовною заявою.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Як встановлено судом, 13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, який набрав чинності 23 квітня 2021 року.

Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року, зокрема, розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7, згідно якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви.

Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом;

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Отже з аналізу вказаних вище норм матеріального права суд констатує, що подання позичальником заяви про реструктуризацію за наявності певних умов і дотримання порядку, встановленого пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», кореспондує обов`язок позикодавця провести реструктуризацію відповідного кредитного договору.

Як встановлено судом у судовому засіданні, та не заперечується сторонами у справі, однією з підстав для відмови позивачу у реструктуризації кредитного договору, відповідач зазначив, що 27.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк» на належну позивачеві квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Як було встановлено у судовому рішенні від 18.11.2022 у справі №758/2412/22, яке набрало законної сили, станом на 30 червня 2022 року відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: об`єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_3 . Деталізована інформація про право власності: номер запису про право власності 46473257; тип права власності: право власності; дата, час державної реєстрації: 27 січня 2022 року 14:59:48; підстава для державної реєстрації: іпотечний договір № 800001990-И, серія та номер 7178, виданий 01 жовтня 2017 року, видавник ПН КМНО Морозова С. В.; форма власності: приватна; розмір частки 1; власник Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Право власності скасовано; дата, час державної реєстрації 03 лютого 2022 року 14:30:43; відомості внесено до реєстру 03 лютого 2022 року 14:34:41 ОСОБА_2 , Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області , індексний номер рішення 63233433.

Відтак оскільки право власності АТ «Альфа-Банк» припинено шляхом скасування такого реєстраційного запису, який вчинений 02 лютого 2022 року приватним нотаріусом , КМНО Тверською І.В. цей аргумент відповідача не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду справи, та відхиляється судом як необґрунтований.

Крім того, оскільки заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитом позивачем подано відповідачу (підписано) 24 грудня 2021 року (ця обставина визнана сторонами) і ОСОБА_1 на момент підписання заяви про реструктуризацію зобов`язань за кредитом мав у власності лише один об`єкт житлової нерухомості - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та була придбана позивачем за кредитні кошти - позивачем було дотримано усіх вимог п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з цим його заборгованість за кредитним договором № 800001990 від 01.10.2007 підлягала реструктуризації відповідно до п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, відповідач відмовивши позивачу у реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 800001990 від 01.10.2007, яка підлягала реструктуризації відповідно до п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» допустив протиправну та незаконну бездіяльність, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Оскільки, норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд вважає, що позивачем обрано правильний (ефективний) спосіб захисту свого порушеного права. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання провести реструктуризацію підлягає до задоволення.

Схожих за змістом висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 274/6004/21 (провадження № 61-4935св22).

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (з 30.11.2022 найменування змінено на «Sense Bank») про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (з 30.11.2022 найменування змінено на «Sense Bank») (адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська 100, м. Київ, 03150, Код ), у нездійсненні реструктуризації заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 800001990 від 01.10.2007, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації від 24 грудня 2021 року згідно пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15.11.2016 року (на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021 року №1381-IX).

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (з 30.11.2022 найменування змінено на «Sense Bank») (адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська 100, м. Київ, 03150, Код ) провести реструктуризацію зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 800001990 від 01.10.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації від 24 грудня 2021 року згідно пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15.11.2016 року (на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021 року №1381-IX).

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

відповідач Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (з 30.11.2022 найменування змінено на «Sense Bank») (місцезнаходження - м. Київ, вул. Велика Васильківська 100, ).

Повне судове рішення складено 16 червня 2023 року.

Суддя О. В. Лещенко