Справа № 357/3247/23
Провадження № 2/357/1398/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Орєхова О.І.,
за участі секретаря - Хоменко О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У березні 2023 року позивач публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини.
19.08.2020 року комітетом з управління активами та пасивами і тарифним комітетом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», затверджено правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», які розміщені на офіційному сайті банку.
Ці Правила є пропозицією (офертою) до укладення договору банківського вкладу, договору банківського/карткового рахунку.
Приєднання до цих Правил здійснюється шляхом подання заяви - договору, форма якої розміщена на сайті банку. Заява - договір визначає які саме продукти замовлені клієнтом та їхні основні параметри/характеристики (зокрема, найменування продуктів, тарифний план, програма кредитування, перелік замовлених додаткових послуг партнерів банку, тощо), а також інші параметри, необхідні для конкретизації умов користування продуктом.
Правила, підписана заява - договір, тарифний план, програма кредитування, документи, що вимагаються чинним законодавством України з питань кредитування фізичних осіб, усі зміни та додатки до них, які також розміщуються на сайті банку, а також інші заяви та розпорядження клієнта, прийняті банком до виконання на умовах цих правил, разом вважаються укладеним договором банківського рахунку/банківського вкладу.
Відповідно до п.п. 1.2.5, 1.2.6 Правил, договір вважається укладеним, якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву - договір, а банк прийняв таку заяву без зауважень та відкрив рахунок/субрахунок. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку/субрахунку.
11.12.2020 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 шляхом подання заяви -договору № 2020/І_С/043-007339 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» № 2020/ОВР/043-003361.
Зі змісту укладеного правочину вбачається, що банк взяв на себе обов`язок відкрити клієнту рахунки та обслуговувати такі рахунки, надавати кредит у формі дозволеного овердрафту на карткові рахунки, відкривати рахунок та/або субрахунок, видавати клієнту замовлені ним картки та інші банківські послуги (п.п. 1.3.1.1, 1.3.1.2, 1.3.1.3, 1.3.2, 1.4.1.2, 3.3 Правил).
У той же час, вищевказані обов`язки банку кореспондуються із обов`язком клієнта сплачувати отримані банківські послуги на умовах, визначених укладеним договором та обов`язком виконувати інші умови укладеного договору (п.п. 1.3.5, 2.2.2.3, 3.3.21, 3.3.22 Правил).
Умови щодо обов`язкового погашення сум кредитної заборгованості (суми, строки та терміни) та правила визнання заборгованості простроченою, визначені пунктом 3.3 цих Правил.
Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав: видав клієнту платіжну картку, відкрив рахунок/субрахунок, надав клієнту кредитні кошти у встановленому договором ліміті, тощо.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує, систематично порушує умови договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та/або випискою за договором.
Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за договором, станом на 18.01.2023 року заборгованість відповідача перед банком складає 7797,60 грн., а саме:
- 6358,18 грн. - заборгованість по кредиту прострочена;
- 1401,71 грн. - заборгованість по процентах прострочена;
- 37,71 грн. - заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України.
А тому просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 7797,60 грн. та судового збору в розмірі 2684,00 грн. (а.с. 1-7).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 63) та матеріали передані для розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
27.03.2023 року судом здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с. 67).
Згідно отриманої інформації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.11.2013 року.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.
Ухвалою судді від 26 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства акціонерного банк «УкргазБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі на 31 травня 2023 року (а.с. 69-70).
Відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення ухвали судді від 26 квітня 2023 року про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення, на адресу місця реєстрації, зазначеної у відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області (а.с. 72).
31 травня 2023 року судове засідання по справі було відкладено до 16 червня 2023 року о 10 год. 00 хв., у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про її належне сповіщення (а.с. 76).
Відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повторно повідомлялась шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу місця її реєстрації (а.с 77), однак в судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
16 червня 2023 року судове засідання по справі, у зв`язку з неявкою відповідача, було відкладено до 11 липня 2023 року о 12 год. 30 хв. (а.с. 81).
Відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи втретє повідомлялась шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу місця її реєстрації (а.с. 82).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
На адресу суду повернулися поштові відправлення, направлені за місцем її реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в яких працівниками пошти зазначена причина повернення - за закінченням терміну зберігання (а.с. 79, 84).
Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасникам справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У разі відсутності адресата (будь кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Також, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дат відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
А тому, відповідач ОСОБА_1 повідомлялась про виклик до суду на інформаційному веб-сайті судової влади України, на 12 годину 30 хвилин 11 липня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 у справі про стягнення суми заборгованості, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення (а.с. 83).
Отже, суд вважає, що були застосовані всі заходи для сповіщення відповідача про розгляд цивільної справи та приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 про слухання справи була повідомлена завчасно, у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України.
Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 3 ст. 211 ЦПК України).
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.
Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, належним чином повідомлена відповідач ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.
11 липня 2023 року судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.
Встановлено, що комітетом з управління активами та пасивами і тарифним комітетом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УкргазБанк» затверджено правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками публічним акціонерним товариством акціонерним банком «УкргазБанк», які розміщено на офіційному сайті банку.
Ці Правила є пропозицією (офертою) до укладення договору банківського вкладу, договору банківського/карткового рахунку.
Приєднання до цих Правил здійснюється шляхом подання заяви - договору, форма якої розміщена на сайті банку. Заява - договір визначає які саме продукти замовлені клієнтом та їхні основні параметри/характеристики (зокрема, найменування продуктів, тарифний план, програма кредитування, перелік замовлених додаткових послуг партнерів банку, тощо), а також інші параметри, необхідні для конкретизації умов користування продуктом.
Правила, підписана заява - договір, тарифний план, програма кредитування, документи, що вимагаються чинним законодавством України з питань кредитування фізичних осіб, усі зміни та додатки до них, які також розміщуються на сайті банку, а також інші заяви та розпорядження клієнта прийняті банком до виконання на умовах цих Правил, разом вважаються укладеним договором банківського рахунку/банківського вкладу.
Договір є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного Кодексу України, тобто його умови встановлені однією із сторін (у формулярах або інших формах) і може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, у розділі 1 Правил наведено терміни та їх визначення, у тому числі: «Дозволений овердрафт», «Несанкціонована заборгованість», «Мінімальний платіж», «Пільговий період», «Програма кредитування», тощо.
Відповідно до п. 1.2.5., п. 1.2.6. Правил, договір вважається укладеним, якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву - договір, а банк прийняв таку заяву без зауважень та відкрив рахунок/субрахунок. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку/субрахунку.
11.12.2020 року між банком та відповідачем шляхом подання заяви - договору № 2020/І_С/043-007339 (договір карткового рахунку) укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» № 2020/ОВР/043-003361 (а.с. 51-52).
Зі змісту укладеного правочину вбачається, що банк взяв на себе обов`язок відкрити клієнту рахунки та обслуговувати такі рахунки, надавати кредит у формі дозволеного овердрафту на карткові рахунки, відкривати рахунок та/або субрахунок, видавати клієнту замовлені ним картки та інші банківські послуги (п. п. 1.3.1.1., 1.3.1.2, 1.3.1.3., 1.3.2, 1.4.1.2, 3.3 Правил).
У той же час, вищевказані обов`язки Банку кореспондуються із обов`язком Клієнта сплачувати отримані банківські послуги на умовах, визначених укладеним договором та обов`язком виконувати інші умови укладеного договору (п. п. 1.3.5, 2.2.2.3, 3.3.21, 3.3.22 Правил).
У разі непогашення клієнтом сум заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірах та у терміни сплати, визначені обраною програмою кредитування, сума непогашеної заборгованості (частини заборгованості) визнається простроченою у банківський день, наступний за терміном погашення відповідної заборгованості (п. 3.3.25 Правил).
Відповідно до п. 3.4.5.1 Правил нарахування процентів за користування кредитом у формі дозволеного овердрафту здійснюється банком, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом на кінець кожного календарного дня розрахункового місяця, розмірів процентних ставок, визначених Програмою кредитування, цими правилами, фактичної кількості календарних днів у розрахунковому місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Нарахування процентів за користування кредитом, банк здійснює починаючи з дати видачі кредиту по день, що передує повному погашенню кредиту.
В п. 3.4.5.2 Правил передбачено, що на суму строкової заборгованості за дозволеним овердрафтом банк нараховує проценти за базовою процентною ставкою, розмір якої є фіксованим протягом строку дії дозволеного овердрафту та може бути змінений, в тому числі при пролонгації строку дії дозволеного овердрафту, у порядку, визначеному цими Правилами.
В п. 3.4.5.3 визначено, що на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом банк нараховує проценти за підвищеною процентною ставкою, розмір якої визначається програмою кредитування. Простроченою вважається заборгованість, по якій настав термін виконання зобов`язань клієнта за договором щодо обов`язкового погашення суми заборгованості за дозволеним овердрафтом (частини заборгованості), та у цей термін зазначені зобов`язання не виконані (не повністю виконані) клієнтом. Умови щодо обов`язкового погашення сум кредитної заборгованості (суми, строки та терміни) та правила визнання заборгованості простроченою визначені пункту 3.3 цих Правил.
Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав: видав клієнту платіжну картку, відкрив рахунок/субрахунок, надав клієнту кредитні кошти у встановленому договором ліміті, тощо.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує, систематично порушує умови договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та/або випискою за договором.
Відповідно до ч. 2 п. 3.3.8.2 Правил, сторони домовилися, що на підставі оформленої належним чином заяви - договору, якою клієнт замовив кредит, банк надає клієнту кредит, шляхом встановлення за субрахунком клієнта ліміту дозволеного овердрафту для проведення операцій, а клієнт зобов`язується повернути банку кредитні кошти та проценти за користування дозволеним овердрафтом у порядку та на умовах, визначених цими Правилами, програмою кредитування та заявою - договором. У разі, якщо кредит буде надано внаслідок здійснення операцій за субрахунком, ініційованих довіреною особою, вважається, що кредит надано безпосередньо клієнту.
В п. 3.3.14 Правил передбачено, що банк та клієнт мають право протягом строку дії дозволеного овердрафту змінювати розмір ліміту дозволеного овердрафту (в тому числі при автоматичному подовженні строку дії дозволеного овердрафту, відповідно до підпункту 3.4.6 цих Правил).
Відповідно до підпункту п. 3.3.14.2 Правил, збільшення розміру ліміту дозволеного овердрафту здійснюється виключно у межах максимального розміру ліміту дозволеного овердрафту, передбаченого програмою кредитування, за результатами оцінки банком кредитоспроможності клієнта, згідно з вимогами законодавства, яке регулює відносини у сфері споживчого кредитування, в тому числі у зв`язку із суттєвим збільшенням середньомісячних надходжень на рахунок клієнта.
В П. 3.3.15 Правил передбачено, що банк інформує клієнта про зміну розміру ліміту дозволеного овердрафту шляхом відправлення повідомленням на номер мобільного телефону клієнта, в якому зазначається новий розмір ліміту дозволеного овердрафту та дата, з якої він застосовується. Інформація про оновлений розмір ліміту дозволеного овердрафту також відображається у виписках за рахунком, у тому числі, у чеках, виданих банкоматами, та на екранах банкоматів банку.
Відповідно до п. 3.3.19 Правил, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом щомісяця до дати, встановленої обраною програмою кредитування, в день закінчення строку дії дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії дозволеного овердрафту у випадках, визначених цими Правилами.
Відповідно до п. 3.3.33 Правил, сторони узгодили, що у разі настання події припинення, банк зупиняє нарахування процентів, комісій пов`язаних з користуванням лімітом дозволеного овердрафту з дня настання події припинення.
З дня настання події припинення, вся фактична заборгованість клієнта вважається простроченою, а клієнт зобов`язаний повернути її та сплатити платежі, згідно з ч. 2. ст. 625 Цивільного Кодексу України за весь період прострочення.
У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, банк має право вимагати від позичальника сплатити проценти за несанкціоноване користування кредитом від простроченої суми (36% річних встановлені діючим тарифним планом) за період з 19.02.2022 року (30 днів після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту) по 23.02.2022 року, що становить 37,71 грн.
Таким чином, станом на 18.01.2023 року за відповідачем утворилася кредитна заборгованість: по кредиту прострочена - 6358,18 грн.; по процентах прострочена - 1401,71 грн.; заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України - 37,71 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 66).
Також, встановлено, що ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслало відповідачу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту від 04.11.2021 року з вимогою сплатити її добровільно, але остання не відреагувала на дану вимогу та не сплатила заборгованості (а.с. 56).
Всупереч умов кредитного договору, відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, та суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснювала платежів для погашення існуючої заборгованості.
Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.
Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором, визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору та має непогашену заборгованість перед ПАТ АБ «УкргазБанк» в розмірі 7797,60 грн., з яких: заборгованість по кредиту прострочена - 6358,18 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 1401,71 грн.; заборгованість по платежах - 37,71 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає із загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановлений законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 7797,60 грн.
З боку відповідача ОСОБА_1 не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УкргазБанк», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.
Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.
При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем ПАТ АБ «УкргазБанк» були понесені судові витрати у сумі 2684,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 3).
Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2684,00 гривень, понесення яких документально підтверджується наявним платіжною інструкцією № 9835-307 від 13 березня 2023 року.
Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 526, 530, 599, 610, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 131, 141, 263, 265, 273, 280-289, 352-354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт, серії НОМЕР_3 , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 02 вересня 2004 року).
Повний текст рішення складено 11 липня 2023 року.
Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов