Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/630/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2023 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/630/23,

сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Красилівська міська рада,

предмет позову - визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

розглянувши справу у підготовчому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження,

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача»

18.04.2023 позивач звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області із позовом, предмет якого змінила в ході підготовчого провадження, та просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:1696 площею 0,0846 га, що розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті її тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належить спадкодавцю та позивачу на праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позовної заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та відповідну частку земельної ділянки площею 0,0846 га, кадастровий номер :02:004:1696, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Позивач є спадкоємицею щодо майна померлої ОСОБА_2 правом представлення, оскільки її матір, яка є сестрою спадкодавця, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріусом було їй відмовлено, у зв`язку тим, що частка спадкодавця ОСОБА_2 в спільній сумісній власності не була визначена за життя документально.

Оформити нотаріально спадкову земельну ділянку позивач не має можливості по тій причині, що спадкодавець, ОСОБА_2 , за життя не встигла виділити свою частку зі спільної сумісної власності та зареєструвати своє право власності на неї.

Зважаючи на вищевикладене позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Відзиву на позов відповідач не подав.

«ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи»

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просить розглянути у відсутність представника міської ради.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

12.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 21.06.2023.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

«IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0846 га, кадастровий номер :02:004:1696. Іншим співвласником у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку є позивач ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №209229427 від 18.05.2020 та №209229718 від 18.05.2020.

Позивач є спадкоємицею ОСОБА_2 за правом представлення, оскільки її матір ОСОБА_3 , яка є сестрою ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0846 га, кадастровий номер :02:004:1696, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку тим, що частка спадкодавця ОСОБА_2 в спільній сумісній власності не була визначена за життя документально.

Оформити нотаріально спадкову земельну ділянку позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_2 , за життя не встигла виділити свою частку зі спільної сумісної власності та зареєструвати своє право власності на неї.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та визнаються.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1222, 1223 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

«V. Оцінка суду»

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

За ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ч.1,2,3 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Зважаючи на вищевказане, виходячи з презумпції рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, частка померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:1696 площею 0,0846 га, становить 1/2.

У постанові Верховного Суду від 16.06.2021 року в справі № 570/997/19, Верховний Суд зауважив, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст. 25 ЦК України). Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України.

«VI. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 536 грн 80 коп. судового збору, стягнути з відповідача на користь позивача 536 грн 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 142, 206, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1266, 1268 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:1696 площею 0,0846 га.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 536 гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути з Красилівської міської ради на користь ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Красилівська міська рада, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, площа Незалежності, 2, .

Суддя Р. В. Вознюк