Справа №345/2118/23
Провадження № 2/345/654/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Михайлюка Н.М.

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 02.11.2002 року. Від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.10.2014 року постановлено стягувати із відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки усіх видів доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Позивачка зазначає, що в даний час діти подорослішали, витрати пов`язані з їх навчанням та утриманням збільшились, ціни на продукти харчування зросли, а визнавченого розміру аліментів не вистачає на нормальне забезпечення дітей. Відповідач перебуває на заробітках за межами України, він свідомо приховує рівень своїх доходів та витрат, інших утриманців не має, є фізично здоровим, а тому має можливість платити аліменти на утримання дітей в більшому розмірі. На підставі наведеного, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала , просить їх задоволити повністю з підстав наведених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 позов визнає частково та згідний на зміну способу стягнення аліментів в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей по 2500 грн., оскільки прожитковий мінімум на дитину станом на травень 2023 року становить 2833 грн.. Крім того він додатково до помагає дітям у вигляді великих грошових траншів (18000 грн.,4500 грн.). Просить суд дозволити здійснення внесення частини аліментів, а саме по 1000 грн. на особові рахунки дітей у банку.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 17.05.2023 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

18.07.2023 року представником відповідача долучено до матеріалів справи пояснення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що відповідач є батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 (а.с.5,6).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.10.2014 вирішено стягувати із відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки усіх видів доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно (а.с.10-11).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо зміни способу та розміру стягнення аліментів на утримання дітей.

Оцінка суду:

вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, розглянувши відзив на позовну заяву, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі».

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року), право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При зверненні до суду з із цим позовом ОСОБА_1 згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України зобов`язана була довести належними, допустимими та достатніми доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я її, як одержувача аліментів, чи платника аліментів з часу їх стягнення у новому розмірі, як підстави для зміни розміру аліментів.

Так, в обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що в даний час що збільшило додаткові витрати як на проживання так і на навчання дітей.

Суд звертає увагу на те, що законодавством вже визначено механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний механізм передбачений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якою порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наведених вимог закону виконавцем проводиться стягнення аліментів у розмірі, не нижчому мінімального гарантованого розміру, що підтверджується розрахунком із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 345/1221/21, виданого Калуським міськрайонним судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що заявлені вимоги є завищеними та необґрунтованими, відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, однак для забезпечення гармонійного розвитку дітей слід призначити аліменти та стягувати із відповідача аліменти у розмірі по 3000 (три тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду розмір таких аліментів є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними.

Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимога відповідача щодо здійснення внесення частини аліментів, а саме по 1000 грн. на особові рахунки дітей у банку не є належно обґрунтованою та підтвердженою відповідною нормативною доказовою базою, а тому не підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат:

відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2023 позивачка уклала з адвокатом Сидор Я.М. угоду про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 1000,00 грн., що підтверджено квитанцією від 03.05.2023 та актом (а.с.12,13,14).

На підставі викладеного, ст.cт. 180-182,184 СК України, керуючись ст.ст. 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. за оплату правової допомоги.

Виконавчий лист №345/3965/14-ц виданий Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, який знаходиться в Жидичівському ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ - відкликати.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 18.07.2023.

Суддя