Дата документу 13.07.2023Справа № 645/6091/21
Провадження № 2/554/2502/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Жилкомсервіс», третя особа: ОСОБА_3 , про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м.Харкова із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , КП «Жилкомсервіс», визначивши третьою особою ОСОБА_3 , в якому прохала:

- зобов`язати КП «Жилкомсервіс» закрити на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , новий особовий рахунок № НОМЕР_2 щодо обслуговування квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , усі судові витрати.

В обґрунтування позову вказала, що їй та відповідачу на праві сумісної власності, а згодом на праві спільної часткової власності, належить квартира АДРЕСА_3 , тому і судові витрати вони повинні нести разом. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане 19.01.1996 року, зареєстроване в КП «Харківське міське БТІ», квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Договором про уточнення ідеальних часток в спільній сумісній власності від 24.01.2018, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Гаврилюк Н.В., 1/6 частка позивача і відповідача у праві спільної сумісної власності виділені у квартирі АДРЕСА_3 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2012 року, посвідченого державним нотаріусом ХМНО Альшаєвою В.В., у вказаній квартирі їй належить 2/6 часток, успадкованих після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також 1/6 частка належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане 19.01.1996 року, та зареєстроване в КП «Харківське міське БТІ», позивачу та відповідачу квартира належить на праві спільної сумісної власності. Також позивачу 1/6 частка квартири належить на підставі договору купівлі-продажу частки вказаної квартири від 05.09.2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гаврилюк Н.В. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2020 року у цивільній справі № 645/3795/19 встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_3 . Питання про розподіл особових рахунків судом не вирішувалося. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.05.2021 року, паспортів сторін, у квартирі зареєстровані позивач з 31.08.1979 року та відповідач з 27.10.2005 року, а з 12.06.2020 року малолітній син відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За заявою ОСОБА_2 КП «Жилкомсервіс» без згоди інших співвласників на свій розсуд та на розсуд ОСОБА_2 , без урахування ідеальних часток та рішення суду незаконно розділив особові рахунки, чим порушив права інших співвласників квартири, крім того, з виділення житлової площі, яка не була виділена відповідачу за рішенням суду та не відповідає частці, яка зазначена у правовстановлюючих документах, чим порушили права позивача та третьої особи. Вважає, що особовий рахунок може бути розподілений за згодою співвласників або у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Виділення ж часток кожного із співвласників натурі не вирішувалося та згоду співвласники не надавали. Зазначає, що оскільки цивільним законодавством не встановлено прямої норми, яка б врегульовувала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між спільними сумісними власниками квартири, то у даному випадку з метою врегулювання даного цивільно-правового спору необхідно використовувати норму ч.2 ст. 373 ЦК України за правилами аналогії закону, встановленої ч.1 ст. 8 ЦК України, щодо поділу житлового приміщення.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача КП «Жилкомсервіс» Пульної Ю.Є. до суду надійшов відзив на позов, в якому вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що бухгалтерський облік ведеться на підприємстві безперервно з дня його реєстрації. Чинне законодавство України не містить певних положень щодо форми особових рахунків, що відкриваються на споживачів житлово-комунальних послуг, підстав та порядку відкриття, закриття, поділу таких особових рахунків. КП «Жилкомсерівс», як СГД, самостійно веде бухгалтерський облік та здійснює облік спожитих послуг шляхом відкриття відповідних особових рахунків. Власники зобов`язані утримувати належне їм майно. Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою КМУ № 869 від 01.06.2011, при розрахунку тарифу враховується загальна площа квартири, а калькуляційною одиницею є 1 квадратний метр. На даний час за адресою АДРЕСА_2 відкрито два особових рахунки для оплати за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Полтави від 12 листопада 2020 року у справі № 645/3795/19 про встановлення порядку користування житловими приміщеннями. Особові рахунки були відкриті відповідно до площі приватизованої квартири згідно з вказаним рішенням суду: ОСОБА_2 13,9 кв.м. (житлова площа) + 3,75 кв.м.(площа загального користування) +0,9 (площа балкону з урахуванням коефіцієнту) = 18,55; ОСОБА_1 36,5 кв.м. (житлова плоаща) + 18,75 кв.м. (площа загального користування) +0,9 (площа балкону з урахуванням коефіцієнту) = 56, 15 кв.м. Нарахування за надані комунальні послуги здійснюється шляхом відкриття особових рахунків на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_4 та на ім`я ОСОБА_2 № НОМЕР_2 , яка на споживачів послуг. Отже КП «Жилкомсервіс» самостійно визначає політику підприємства, законодавством не передбачена форма особових рахунків, а питання відкриття особових рахунків з метою визначення об`єму наданих послуг, є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку підприємства.

Від представника позивача ОСОБА_6 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що у відповіді на відзив КП «Жилкомсервіс» від 02.11.2021 року, містяться норми чинного законодавства, які не мають ніякого відношення до розгляду даної цивільної справи, а саме ст. 322 ЦК України, ч.2 ст. 382 ЦК України та посилання на бухгалтерський облік. Відповідач КП «Жилкомсервіс», взявши до уваги описову частину судового рішення, без згоди та присутності співвласників, без оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, у квітні 2021 року з невідомих причин відбирає (особовий рахунок) ОСОБА_1 та віддає його ОСОБА_2 , на якому містилася переплата по сплаті комунальних послуг та на ім`я ОСОБА_1 відкриває новий особовий рахунок. Інші співвласники згоди на такі дії не надавали, рішення суду про розподіл особових рахунків не виносилося. Звертає увагу, що жодна комунальна структура, як об`єкт господарювання, не взяла на себе відповідальність та всупереч закону не поділила особові рахунки у квартирі АДРЕСА_3 та надала аргументовані відповіді.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05 січня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження Октябрського районного сужу м.Полтави, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», призначено підготовче засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій прохала розглядати справу без її участі, позов підтримала. Зазначила, що відповідачами порушено Закону України № 417-VIII, а саме співвласники не мають права виділити частку із спільного майна багатоквартирного будинку. Проте КП «Жилкомсервіс» надав ОСОБА_2 особистий рахунок не тільки на 1/6 квартири, а на свій розсід добавив йому площу, відібравши її у інших співвласників. Перекручування рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова про встановлення порядку користування квартирою від 12.11.2020 року, де питання про розподіл особистих рахунків не ставилося, суперечить Закону. Відповідач КП «Жилкомсервіс» фактично відібрав її особистий рахунок, а потім після кількох її заяв повернув, при цьому не повернувши переплат (а.с.86).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.124). Також надіслав письмові пояснення, в яких вказав, що ОСОБА_1 не надала до суду належних доказів порушення нібито її права споживача. Також він має право на підставі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 156 ЖК України, як співвласник, упорядкувати свої обов`язки зі сплати комунальних платежів, звернувшись до підприємств, які надають комунальні послуги, особисто та надавши необхідні правовстановлюючі документи для укладення відповідних договорів. Отже, позивачу було відомо про наявність у нього відповідних документів для звернення в КП «Жилкомсервіс», а саме копії свідоцтва про право власності, копії нотаріально посвідченого договору про уточнення ідеальних часток, рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2020 року про встановлення порядку користування квартирою з чітким указанням приміщення, виділеного в особисте користування та приміщень загального користування із вказанням площі, відповідно до його частки.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.103).

Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 19.01.1996 року, реєстраційний номер № НОМЕР_5 , зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 26.01.1996 року, № П-8-9856, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 (а.с.20).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2012 року, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , а саме 2/6 часток квартири АДРЕСА_3 (а.с.25-26).

Згідно з Договором уточнення ідеальних часток в спільній сумісній власності на квартиру від 24.01.2018, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В.:

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 належать 4/6 частки квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 19.01.1996 року, реєстраційний номер № 8-96-59179, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 26.01.1996 року, № П-8-9856;

- ОСОБА_1 належить 2/6 частки квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 05.11.2012 року, реєстр № 5-601;

- Сторони дійшли згоди, що 4/6 квартири АДРЕСА_4 з відповідною частиною місць спільного користування у будинку АДРЕСА_5 належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а саме по 1/6 частці, а 2/6 квартири АДРЕСА_4 з відповідною частиною місць спільного користування у будинку АДРЕСА_5 належать ОСОБА_1 (а.с.21).

Право власності на 1/6 частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягами з Державного реєстру від 24.01.2018 року (а.с.22-24).

Згідно з Договором купівлі-продажу частки квартири від 05.09.2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гаврилюк Н.В., реєстраційний номер № 2623, ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_1 прийняла у власність 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 (а.с.28-29).

Таким чином, квартира АДРЕСА_3 перебуває у спільній частковій власності у ОСОБА_1 (4/6 частки), ОСОБА_2 (1/6 частки), ОСОБА_2 (1/6 частки).

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2020 року у цивільній справі № 645/3795/19 встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_3 , а саме визначено порядок користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 :

-надано в користування ОСОБА_1 житлову кімнату, яка зазначена в технічному паспорті за № 6 площею 18,2 кв.м;

-надано в користування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в сумісне користування житлову кімнату, яка зазначена в технічному паспорті за № НОМЕР_6 , площею 18,3 кв.м;

- надано в користування ОСОБА_2 житлову кімнату, яка зазначена в технічному паспорті за №8, площею 13,9 кв.м;

-залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 коридор «1» площею 5,3 кв.м, коридор «2» площею 4,0 кв.м, ванну кімнату «3» площею 3,2 кв.м, туалет «4» площею 1,6 кв.м, кухню «5» площею 8,4 кв.м, балкон «а» площею 3,0 кв.м, балкон «б» площею 3,0 кв.м, вбудовану шафу (а.с.16-18).

Як встановлено у судовому засіданні, за заявою ОСОБА_2 КП «Жилкомсервіс» були поділені особові рахунки по сплаті комунальних платежів.

КП «Жилкомсервіс» 09.08.2021 року стосовно зміни площі в особовому рахунку № НОМЕР_4 повідомило ОСОБА_1 , що згідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2020 року у цивільній справі № 645/3795/19, розподілення площ приватизованої квартири АДРЕСА_3 було проведено наступним чином:

-Особовий рахунок № НОМЕР_2 ( № НОМЕР_7 « ОСОБА_9 13,9 кв.м. (житлова площа) + 3,75 кв.м.(площа загального користування) +0,9 (площа балкону з урахуванням коефіцієнту) = 18,55;

-Особовий рахунок № НОМЕР_4 ( 106260608 «Мегабанк») ОСОБА_1 36,5 кв.м. (житлова плоаща) + 18,75 кв.м. (площа загального користування) +0,9 (площа балкону з урахуванням коефіцієнту) = 56, 15 кв.м. (а.с.31).

Позивач зазначає, що особові рахунки були поділені без її згоди, без урахування ідеальних часток та рішення суду.

Суд відповідно до ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Нормою ч. 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Норма ч. 3 ст. 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленості. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Правовідносини між сторонами з приводу встановлення порядку спільного користування квартирою вирішені рішенням суду.

Згідно ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правилами користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати.

Системний аналіз зазначених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників або встановлення порядку користування спірною квартирою, оскільки для відкриття окремих особових рахунків має бути зазначено, яка площа приміщення виділяється особі в користування і яка площа залишається в спільному користуванні, вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 20 січня 2020 року у справі №711/8946/18.

Згідно з правовою позицією викладеною Верховним Судом в постанові від 18.10.2018 року по справі № 756/9713/16-ц, спір про поділ особових рахунків з оплати комунальних послуг не підлягає розгляду в судовому порядку.

В свою чергу кожен співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна незалежно від того чи проживає він в квартирі, яка є спільною частковою власністю. Відповідно позивач та інші співвласники не позбавлені можливості звернутися до комунальних підприємств особисто та надати необхідні правовстановлюючі документи для відкриття окремих особових рахунків.

Таким право скористався співвласник, відповідач по справі ОСОБА_2 , а інший співвідповідач КП «Жилкомсервіс» провів розподіл особових рахунків.

В матеріалах справи відсутні докази того, що особові рахунки поділені без врахування рішення суду про визначення порядку користування квартирою. Навпаки, співвідповідач КП «Жилкомсервіс» у своєму листі ОСОБА_1 посилається на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2020 року у справі № 645/3795/19, яким встановлено порядок користування квартирою.

Доказів того, що площі були розраховані неправильно позивачем не надано, а є лише її припущенням. Відповідних розрахунків останньою не надано.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність її згоди на поділ особових рахунків, не є підставою для закриття нового особового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_8 щодо обслуговування квартири, оскільки поділ особових рахунків був проведений у відповідності до Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572.

Так, згідно з пунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно зі свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди), а згідно з пунктом 7 - власник зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 10 мешканці квартири, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Як слідує з п.13 Правил, спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків, розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.

Таким чином, на законодавчому рівні визначено порядок та послідовність дій мешканців квартири у випадку відсутності між ними згоди щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг.

Отже, виходячи з вищезазначених норм, враховуючи те, що сторони як співвласники спірної квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності, без виділу часток в натурі, можуть в добровільному порядку домовитись про порядок участі кожного з них в утриманні квартири та сплати житлово-комунальних послуг, при цьому укладається один договір на надання житлово-комунальних послуг з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів) про що робиться відмітка в договорі. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та у разі коли між співвласниками квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата між ними розподіляється відповідно до п.10 вищезазначених Правил.

При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до конкретних виконавців (суб`єктів господарювання), які надають житлово-комунальні послуги з приводу укладення з ним окремого договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо укладення такого договору є можливим відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють надання конкретних-житлових послуг. Так як оплата житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору про надання таких послуг, то відкриття окремих особових рахунків для оплати житлово-комунальних послуг здійснюється відповідною організацією після укладення з кожним із співвласників окремого договору.

Таким чином, оскільки цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б регулювала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири, то питання щодо поділу особових рахунків, як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, було вирішено із врахуванням визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб. При цьому у житловій власності повинна бути як мінімум одна ізольована кімната, квадратна площа кімнати має відповідати частці власника, який виявив бажання про поділ рахунку та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивачку ОСОБА_1 , оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Жилкомсервіс», третя особа: ОСОБА_3 , про захист прав споживачів відмовити.

Судові витрати покласти на позивачку ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», місце знаходження: 61052 м.Харків, вул.Конторська, 35, .

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Суддя Л.І. Савченко