Справа №:755/9794/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 щодо неї, на строк 6 місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження його права, зокрема:

1. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на 500 метрів до: місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , місця роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

2. заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та спілкуватися з нею у будь-якій спосіб.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона перебуває фактичних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2012 року. Від вказаних відносин мають малолітнього сина ОСОБА_3 , 2015 року. На даний час втрьох проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відповідальним квартиронаймачем якої є мати заявниці ОСОБА_4 (квартира не приватизована). Спочатку відносини складалися добре, але з часом вони погіршилися переросли в сварки, а згодом і в домашнє насилля: погрози, образи, застосування фізичної сили, відбирання коштів та речей, псування меблів, одягу та ін. майна, яке придбано до знайомства з ОСОБА_2 . Останній постійно здійснює психологічне та фізичне насилля щодо заявниці, вчиняє образливі та принизливі дії та завдає тілесних ушкоджень/побоїв, які з часом стали ще більш жорстокішими і небезпечними для мого життя та здоров`я. ОСОБА_2 постійно підіймає на заявницю руку, висловлюєть нецензурною лайкою, завдає тілесних ушкоджень та моральних образ. Заявниця неодноразово викликала працівники поліції, які склали адміністративні протоколи, у т.ч. видавали припис щодо заборони находження в помешканні заявниці. Рішеннями Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 неодноразово притягали до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (справи №755/81/23, №755/1725/23, №755/2188/23, №755/4521/23, №755/5137/23). На судові засідання ОСОБА_2 не з`являвся. Конфлікт, який відбувся у вечорі 26 червня 2019 року завдав заявниці суттєвих тілесних ушкоджень, висновок судово-медичної експертизи був надісланий до райвідділку поліції. Всі конфлікти відбуваються в присутності малолітнього сина, якого він вчить знущатися з заявниці: кидати в мене речі, обливати водою, показувати образливі жести та ображати інших людей, кидається на сусідів. Знаходження ОСОБА_2 поруч з заявницею є небезпечним, оскільки останній агресивно налаштований стосовно неї. Заявниця неодноразово просила ОСОБА_2 припините фізичне і моральне насилля щодо неї, однак, добровільно залишити квартиру він не бажає. Його перебування в одній квартирі з заявницею та її дитиною є небезпечним. Окрім того, ОСОБА_2 не працює з 15 грудня 2020 року та вживає міцні алкогольні напої майже цілодобово, що призводить до некерованих випадків агресії та, з його слів, не пам`ятання щодо вчинених дій, сказаних слів, або подій, що сталися. Двічі, у січні та березні 2023 року, його забирали у лікарню «Соціотерапія» з «білою гарячкою», третій напад відбувся вночі 29 травня 2023 року, але у зв`язку з повітряною тривогою фахівці не приїжджали. ОСОБА_2 протягом тривалого часу, не дотримуючись санітарно- гігієнічних норм, хворіє якимись шкірними висипами, що мене змушує турбуватись про безпеку дитини та власну. Оскільки іншого способу захиститись та трохи заспокоїти ОСОБА_2 немає, то просить задовольнити її заяву.

Ухвалою від 11.07.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні заявник вимоги підтримала та просять суд задовольнити їх у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що перебуває фактичних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2012 року.

Від вказаних відносин мають малолітнього сина ОСОБА_3 , 2015 року.

ОСОБА_1 згідно даних паспорта зареєстрована в АДРЕСА_2 ,

Заявниця зазначає, що ОСОБА_2 систематично вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство.

Так, заявниця з даного приводу неодноразово зверталась до Дніпровського УП ГУП НП в місті Києві з відповідними заявами.

22.12.2022 року, заявниця звернулась до правоохоронних органів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві у зв`язку із вчинення відносно заявниці домашнього насильства з боку її співмешканка ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. З постанови вбачається, що ОСОБА_2 05.02.2023 року на сходовому майданчику обірвав кабелі Інтернету, а також при цьому стукав у двері вказаної квартири.

09.04.2023 року, заявниця звернулась до правоохоронних органів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві у зв`язку із вчинення відносно заявниці домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Інспектором СПДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві 09.07.2023 року відносно ОСОБА_2 винесений терміновий заборонний припис, яким останьому заборонено в будь-якій спосіб контактувати з ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявниці повідомила, що данний заборонний припис ОСОБА_2 не виконується, наразі він в стані алкогольного сп`яніння перебуває у неї вдома.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_4 , яка є матір`ю заявниці, повідомила, що її дочка перебуває фактичних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Останній постійно здійснює психологічне та фізичне насилля щодо її дочки, вчиняє образливі та принизливі дії та завдає тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та здоров`я її дочки. ОСОБА_2 не дотримуючись санітарно- гігієнічних норм, хворіє якимись шкірними висипами. Останній несе загрозу для її дочки.

Отже, з аналізу поданих стороною заявниці доказів, судом встановлено, що мають місце очевидні ризики продовження заподіяння ОСОБА_2 насильства відносно співмешканки ОСОБА_1 , а тому з метою попередження повторення у подальшому неправомірних дій зі сторони кривдника ОСОБА_2 , наявні підстави для застосування заходів тимчасового обмеження його прав.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Враховуючи наведені заявницею фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 насильства відносно ОСОБА_1 , а тому приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 на строк 6 місяців із встановленням наступних заходів тимчасового обмеження його прав, передбачених ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 6 (шість) місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження його прав, зокрема:

1. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на 500 метрів до: місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , місця роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

2. заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та спілкуватися з нею у будь-якій спосіб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.07.2023 року.

Дані сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.О.Яровенко