Справа № 695/2745/18
Провадження № 6/752/23/23
У Х В А Л А

13 липня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Палєщук М.А.

вирішивши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вказане подання приватний виконавець мотивує тим, що в його провадженні перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_2 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 629896,15 грн та моральної шкоди в сумі 293308,30 грн на користь ОСОБА_1 . В ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_3 може перебувати в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , який начеб-то на праві власності володіє квартирою АДРЕСА_1 , а також 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Приватний виконавець у своєму поданні зазначає, що вказане майно, виходячи з презумпції набуття його саме подружжям, може належати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. За таких обставин приватний виконавець, керуючись нормами ст. 433 ЦПК України, звернувся до суду із поданням про визначення частки ОСОБА_3 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 в розмірі 1/2.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2019 року закрито провадження у справі.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 2 січня 2020 року цивільну справу №695/2745/18 за поданням приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами передано за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 13 червня 2023 року у межах розгляду цивільної справи №695/2745/18-ц, провадження №6/752/23/23 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, витребувано з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» засвідчені копії правовставлюючих документів та технічну документацію на: квартиру АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. просив суд розглянути його подання без його участі, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник заінтересованих осіб - стягувані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Костинчук П.М. підтримав вимоги приватного виконавця Плесюка О.С. просив задовольни у частині визначення частки ОСОБА_3 тільки на квартиру АДРЕСА_3 , оскільки право власності ОСОБА_4 на 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 не підтвердилося.

Заінтересована особа - боржниця ОСОБА_3 підтвердила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 і спільно з ним володіє квартирою АДРЕСА_3 . Також підтвердила, що має невиконанні зобов`язання перед ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за її підрахунками сума невиконаного зобов`язання складає - 910 535, 00 гривень.

Заінтересована особа ОСОБА_4 також підтвердив, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 .. За час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 набули спільно у власність квартиру АДРЕСА_3 , в якій наразі проживає разом зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, дослідивши подання приватного виконавця, заслухавши заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що подання підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судами, виконавчі листи на підставі яких приватним виконавцем було відкрито виконавчі провадження, які в подальшому були обєднані в одне зведене виконавче провадження НОМЕР_2 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 629896,15 грн. та моральної шкоди в сумі 293308,30 грн. на користь ОСОБА_1 , були видані Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області для виконання вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2011 року по справі №1-49/2011 (т.1 а.с.65-73)

Вказаний вирок, в частині стягнутих сум, знаходиться на виконанні у приватного виконавця Плесюк О.С. (т.1 а.с.17).

В ході виконання зазначеного вироку суду, на підставі статті 443 ЦПК України, приватний виконавець звернувся до суду із поданням про визначення частки ОСОБА_3 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 в розмірі 1/2.

Згідно з відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.06.2000 року № 402, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції у м. Києві, на підставі якого видане свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с. 54-55).

У відповідь на ухвалу суду КП КМР «КМ БТІ» повідомило, що згідно з даними реєстрових книг КП:

-квартира АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.04.2006;

-1/6 ч. квартири АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 28.05.2009;

-1/6 ч. квартири АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого 19.11.2009.

Згідно зі ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок та підстави звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, передбачені ст. 366 ЦК України.

Якщо майно придбане під час шлюбу, а реєстрація прав на нього здійснена лише на ім`я одного з подружжя, це не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Іншими словами, якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано, наприклад, лише дружину, це ще не значить, що вона є одноосібним власником майна, на відміну від майна, яке є особистою приватною власністю одного з подружжя з підстав, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність- це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі ст. 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 січня 2020 року по справі № 3676231/16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику або заінтересованій особі прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17.

Крім того, відповідно до статей 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, норми ст.ст. 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 по справі №327/504/17).

Разом з тим, в межах розгляду даного подання вказана презумпція спростована не була та не оспорювалась, а була підтверджена заінтересованими особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. За таких обставин, суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні колишнього подружжя є рівними.

3 огляду на викладене, придбане після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_4 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованому в реєстрі за №6123, посвідченому 05.04.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та його дружини (боржника) - ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними документами.

Одночасно в матеріалах справи містяться докази, які доводять, що 1/3 ч. квартири АДРЕСА_2 не є майно ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання приватного виконавця в частині визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, що є адекватним ступенем втручання у його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Визначаючи частку боржника в спільному майні подружжя, слід виходити з рівності сторін, а тому її слід визначити як 1/2, оскільки під час розгляду подання боржником не було доведено іншого, а саме що частки в спільному майні подружжя є іншими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 354, 443, 446 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 61, 70 Сімейного кодексу України, 356, 357, 368 Цивільного кодексу України, суд -

ухвалив:

подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 складає - частки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк