Справа № 760/6424/23
Провадження № 4-с/760/82/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

представника заявника - ОСОБА_3,

державних виконавців Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., Сакович С.Ю., Марків Я.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця/начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. щодо неналежного вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні (боржник - ОСОБА_2 ),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця/начальника Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Марків Я.Є., щодо неналежного вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 по стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та витрат, понесених стягувачем з оплати судового збору - неправомірною;

- постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця/начальника Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Марків Я.Є., та направити її до відповідного органу досудового розслідування, для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358, 364, 366, 382 КК України, у відповідності до ч.1, 3 ст.262 ЦПК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року вказану скаргу було залишено без руху, а скаржнику надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

06 червня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Аксьонової Н.М., зазначила ухвалою від 01 травня 2023 року витребувано лише матеріали зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1, а в решті клопотання про витребування доказів - відмовлено. 18 травня 2023 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2. 29 травня 2023 року суддя приєднала до матеріалів справи заперечення головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Марків Я.Є. від 23 травня 2023 року, а з усіх наданих нею письмових доказів, було приєднано лише розрахунок боргу боржника від 25 березня 2023 року. Указане свідчить про упередженість, необ`єктивність та заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подану заву про відвід.

Державні виконавці Цапенко С.М., Сакович С.Ю., Марків Я.Є. заперечили проти задоволення заяви про відвід судді.

Розглянувши указану заяву про відвід, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1-3 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 ЦПК України.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

З`ясувавши аргументи заявника, дослідивши додані до заяви документи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу. Адже заявником не доведено, що суддя Аксьонова Н.М. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Також не встановлено певних прихильностей чи уподобань судді стосовно однієї зі сторін у справі, а доводи заявника ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, висловлена ОСОБА_1 незгода з процесуальними рішенням судді щодо відмови у задоволенні клопотань про витребування доказів не може бути підставою для відводу.

За таких обставин у задоволенні заяви про відвід судді необхідно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця/начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. щодо неналежного вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні (боржник - ОСОБА_2 ) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова