Єдиний унікальний номер 361/1726/23
Провадження №22-ц/824/8999/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Лащевської Д.О.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою обслуговуючого кооперативу « Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року у справі за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу «Діамант Плюс» , Товариства з обмежуючою відповідальністю «Будстандартінжиніринг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Афіна Групп», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання правочинів недійсними та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання правочинів недійсними та скасування державної реєстрації.

23 березня 2023 року позивач подав заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви вказав, що ОК ЖБК «Діамант плюс», незаконно будучи стороною основного договору з 16.07.2018р. по 12.08.2021р., уклав ряд правочинів на підставі яких розпорядився та відчужив нежитлові приміщення, які мали б належати позивачу, як стороні основного договору згідно акту розподілу площ. Зокрема, видаючи себе стороною основного договору на підставі договору № 1 від 16.07.2018р., незаконно привласнивши собі повноваження позивача на розпорядження 90% всіх житлових та 100% всіх нежитлових приміщень об`єкту будівництва, ОК ЖБК «Діамант плюс» відчужив на підставі різних правочинів 4 нежитлових приміщення в 9 секції загальною площею 360,7 кв.м. наближеній особі, а саме сину голови ОК ЖБК «Діамант плюс» - ОСОБА_1 . У позивача на момент подання позову та заяви про забезпечення позову відсутні копії правочинів, які він просить визнати недійсними, оскільки він не був їх стороною. До звернення із позовом до суду, позивачем вживалися заходи з метою отримання копій вказаних правочинів, зокрема шляхом їх витребування адвокатом позивача у нотаріусів та Виконкому Броварської міської ради, втім вказані суб`єкти відмовили в надані таких документів мотивуючи це тим, що вони можуть бути надані лише за рішенням суду. З огляду на вказане, позивачем було надано до суду разом із позовною заявою клопотання про витребування документів, зокрема правочинів, на підставі яких відбулося відчуження нерухомого майна позивача.

Існує нагальна потреба в забезпеченні позову та накладенні арешту на приміщення, які є предметом спору. Єдиним, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову, який може бути застосований в даному процесі, є накладення арешту на 8 нежитлових приміщень з метою заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження, в тому числі відчуження в будь-який спосіб 8 нежитловими приміщеннями, які є предметом розгляду в даній справі.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд забезпечити вищевказаний позов шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , а саме на: приміщення № 2 загальною площею 44,6 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , (індексний номер 51167783); приміщення № 1 загальною площею 79,1 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер 51163497); приміщення № 29 загальною площею 129,4 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер 51162967); приміщення № 28 загальною площею 107,6 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер 51162301).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме на: приміщення АДРЕСА_2 , (індексний номер 51167783); приміщення № 1 загальною площею 79,1 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер 51163497); приміщення № 29 загальною площею 129,4 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер 51162967); приміщення № 28 загальною площею 107,6 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер 51162301).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОК ЖБК «Діамант плюс» направило апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вищевказаної заяви.

17.05.2023 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 08.06.2023 року представники ТОВ «Будстандартінжиніринг», ТОВ «Афіна Групп» та третя особа не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням необхідності саме такого заходу, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір, а також існує реальна загроза унеможливлення чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За своєю правовою природою правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на наведені положення, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має дослідити, чи є спір між сторонами реальним, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи запропонований вид забезпечення є співмірним із заявленими вимогами та чи забезпечує він досягнення мети, задля якої ставиться питання про забезпечення позову. Єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є виключно ризик ускладнення/унеможливлення виконання рішення суду у справі або ефективного поновлення прав та інтересів позивача. При цьому жодного питання по суті спору, в тому числі й щодо обґрунтованості позовних вимог, суд на даній стадії не вирішує.

При розгляді даної апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що з матеріалів справи вбачається існування реального спору між сторонами. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що арешт було накладено саме на ті приміщення, щодо яких існує реальний спір.

Щодо відсутності доказів існування ризику відчуження майна, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо накладення арешту на нерухоме майно керувався наявністю можливості відчуження заявленого у справі майна, за рахунок якого можливе виконання рішення суду у разі задоволення позову. Дана обставина не була спростована апелянтом, відтак апеляційний суд з врахуванням вищевикладеного приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Окремо суд звертає увагу про дотримання судом першої інстанції принципу співмірності при вирішенні даного питання.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Апелянтом не було відповідним чином доведено наявності передбачених законом підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга до задоволення непідлягає.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу « Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько