провадження № 2/752/5934/23
УХВАЛА

17.07.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні квартирою.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що позивачу (представнику) слід надати строк для усунення недоліків позову за наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.), а за подання до суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто не менше 1073,60 грн. та не більше 13420,00 грн.

Крім того, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем було пред`явлено дві вимоги немайнового характеру (про встановлення порядку користування квартирою та про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні квартирою), однак, до позову не було долучено доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі, як і не надано доказів на підтвердження підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до вимог закону.

З позову вбачається, що позивачем в додатках до позову було зазначено про долучення до позову квитанції про сплату судового збору, однак, фактично зазначений документ до позову долучено не було, про що працівниками апарату суду було складено відповідний акт.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

З огляду на викладене, стороні позивача слід подати суду посилання на докази сплати судового збору за пред`явлені дві вимоги немайнового характеру по 1073,60 грн. за кожну, що разом складає суму в розмірі 2147,20 грн.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру, а тому вважаю, що позов підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи викладене, та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні квартирою, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, але не більше п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Запропонувати позивачу подати документи та виправити недоліки, вказані в мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: подати до суду докази на підтвердження сплати судового збору за пред`явлені дві вимоги немайнового характеру на загальну суму 2147 грн. 20 коп.

В разі якщо позивачем не буде усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко