КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №757/4609/23-ц Головуючий у І інстанції - Новак Р.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/8076/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Міністерства юстиції України про визнання незаконними дій нотаріуса, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Міністерства юстиції України про визнання незаконними дій нотаріуса.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Зазначає, що судом не враховано, що при розгляді позовної заяви дослідженню підлягають виключно рішення та дії приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 під час вчинення нотаріальної дії, які є фактично неправомірними з мотивів недотримання/порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Міністерством юстиції України від 22 грудня 2010 року №3253/5.

Також зауважує, що другим відповідачем є Міністерство юстиції України, до якого позивач звертався для досудового врегулювання спірних правовідносин, проте отримав відписку формального характеру без проведення розгляду тверджень, викладених у скарзі.

Відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Ухвалюючи рішення про передачу справи на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, суд першої інстанції виходив з того, що позов до відповідача - приватного нотаріуса про визнання незаконними дій нотаріуса, підлягає до розгляду судом за місцем здійснення нотаріусом зареєстрованої нотаріальної діяльності.

Враховуючи, що місцем здійснення нотаріальної діяльності відповідача є: АДРЕСА_1, що знаходиться в Приморському районі м. Одеси, справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, у відповідності до норм статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються до суду за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача, а позови до юридичної особи - за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також цивільним процесуальним законом України передбачена альтернативна (за вибором позивача) та виключна підсудність.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Міністерства юстиції України про визнання незаконними дій нотаріуса.

Таким чином, вказаний позов підлягає розгляду за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача або за місцезнаходженням юридичної особи.

За змістом частини п`ятнадцятої статті 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса, що передбачено статтею 13-1 Закону України «Про нотаріат».

З Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року вбачається, що подання позовної заяви до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача - нотаріуса неможливе, оскільки нотаріус діє не як фізична особа, а як орган юрисдикційної діяльності від імені держави.

Отже, суди мають враховувати таке: у випадках оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, коли відповідачем у справі є приватний або державний нотаріус, позов повинен подаватися за місцем здійснення ним зареєстрованої нотаріальної діяльності, а не за місцем його зареєстрованого проживання чи перебування як фізичної особи.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов до відповідача - приватного нотаріуса про визнання незаконними дій нотаріуса, підлягає розгляду судом за місцем здійснення нотаріусом зареєстрованої нотаріальної діяльності: АДРЕСА_1, що знаходиться в Приморському районі м. Одеси.

Доводи скаржника, що при розгляді позовної заяви дослідженню підлягають виключно рішення та дії приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 під час вчинення нотаріальної дії, які є фактично неправомірними з мотивів недотримання/порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Міністерством юстиції України від 22 грудня 2010 року №3253/5, не впливають на суть постановленої ухвали та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в оскаржуваній ухвалі, оскільки позовна заява ОСОБА_1 стосується вчинення нотаріусом ОСОБА_2 незаконних, на його думку, дій/бездіяльності.

Окрім того, ОСОБА_1 у позові відповідачем також вказано Міністерство юстиції України, проте жодних вимог до останнього не заявлено.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позов до приватного нотаріуса про визнання незаконними дій нотаріуса, підлягає розгляду судом за місцем здійснення нотаріусом зареєстрованої нотаріальної діяльності, у даному випадку за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться в Приморському районі м. Одеси, дійшов законного та обґрунтованого висновку про передачу матеріалів справи за підсудністю на підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України Приморського районного суду м. Одеси.

Зважаючи на зазначене вище, доводи, викладені в апеляційній скарзі, в їх сукупності зводяться до незгоди з висновками місцевого суду, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Такі доводи належним чином оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положення статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на наведене, колегія доходить висновку, що місцевий суд належним чином дослідив матеріали справи, врахував вищенаведені обставини та зробив правильний висновок щодо непідсудності даної справи Печерському районному суду м. Києва та передачі на розгляд належному - Приморському районному суду м. Одеси.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник