Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Мех В.Ю.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_1

3-ї особи- ОСОБА_3

представника відповідача та 3-ї особи- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою;

зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою;

позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою, суд

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом і просить:

- встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення їй в користування житлової кімнати площею 10,4 кв.м., відповідачу кімнати розміром 10,2 кв.м., а кімнату розміром 17, 8 кв.м. та інші приміщення квартири залишити в їх загальному користуванні.

Посилається в позові на те, що відповідач є її рідним братом, з яким вони зареєстровані та проживають у вказаній квартирі.

Відповідач неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство, вирішити питання користування квартирою вони не можуть, а тому вона змушена звернутися до суду.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 15 листопада 2022 року та відповідно до ст.33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

11 січня 2023 року відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що не вчиняв насильства щодо позивачки, конфлікти між ними виникають з приводу оплати наданих житлово-комунальних послуг.

Зазначив також, що в квартирі з 2000 року проживає його дружина ОСОБА_3 , на реєстрацію якої в квартирі відповідачка не дає згоди, а тому вона залишається зареєстрованою в іншій квартирі, меншій за розмір їх квартири, і проживати там вони не можуть.

Проживання його дружини в квартирі відповідає вимогам закону, вона є членом його сім`ї і користується квартирою нарівні з ним.

В 1979 році їх з відповідачкою брат здійснив перепланування в квартирі, яке було схвалене КП »Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду».

Між ним з дружиною та відповідачкою склався порядок користування квартирою.

Він та дружина займають дві кімнати розміром 10, 2 кв.м., 13, 2 кв.м. та комірку розміром 0,9 кв.м., а відповідачка кімнату розміром 10,4 кв.м. та комірку 0, 6 кв.м.

Інші приміщення квартири знаходяться в їх спільному користуванні.

Просив відмовити в первісному позові та залучити до участі в справі як третю особу ОСОБА_3

11 січня 2023 року відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом і просить встановити порядок користування квартирою шляхом виділення йому з дружиною двох кімнат площею 10,2 кв.м. та 13,2 кв.м., а також комірки розміром 0,9 кв.м.

Виділити в користування відповідачки кімнату розміром 10,4 кв.м. та комірку розміром 0,6 кв.м.

Зустрічний позов обґрунтований тими ж обставинами, які викладені в відзиві на позов.

Крім того, зазначає, що вони з дружиною не заперечують проти встановлення порядку користування квартирою, однак такий порядок користування має бути справедливий.

З урахуванням цього просить встановити саме такий порядок користування квартирою, який склався, та викладений у зустрічному позові.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року зустрічна позовна заява була визнана не поданою та повернута позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2023 року ухвала суду була скасована, справа повернута для продовження судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09 серпня 2023 року був проведений повторний автоматизований розподіл справи та визначено новий склад суду.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 20 вересня 2023 року до участі в справі як третя особа була залучена ОСОБА_3

05 жовтня 2023 року третя особа звернулася до суду з самостійним позовом про встановлення порядку користування квартирою і просить встановити порядок користування квартирою аналогічний тому, який зазначений у зустрічному позові, з урахуванням їх з відповідачем інтересів, як подружжя.

Решту приміщень залишити в загальному користуванні.

Позов обґрунтований тими ж обставинами, які приведені в зустрічному позові та відзиві відповідача на первісний позов.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали.

Проти зустрічного позову та позову третьої особи заперечували.

Відповідач, третя особа та їх представник проти первісного позову заперечували.

Зустрічний позов та позов третьої особи підтримали.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного.

При цьому суд не знаходить підстав для задоволення позову третьої особи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

За змістом ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення,що складається з однієї чи кількох кімнат,а також одноквартирний жилий будинок.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача,які проживають разом з ним,користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливаютьз договору найму жилого приміщення.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно положень ст. 104 ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Крім того, сторони підтвердили, що в квартирі з 2000 року проживає, однак не зареєстрована, дружина відповідача ОСОБА_3 - третя особа в справі.

Квартира знаходиться в будинку державного житлового фонду, сторонами не приватизована.

Відповідно до Технічного паспорта від 31 травня 2010 року спірна квартира має загальну площу 54,9 кв.м. і складається з трьох житлових кімнат розміром: 10,4 кв.м., 10,2 кв.м. та 13,2 кв.м., а також підсобних приміщень: кухні розміром 6,2 кв.м., санвузла - 2,9 кв.м., коридору- 9.8 кв.м., кладових розміром 06, та 0.9 кв.м., а також балкону розміром 0.7 кв.м.

Відповідно до викопіювання з по поверхового плату, наданого позивачкою, розмір кімнат становить відповідно 10,4 кв.м., 10,2 кв.м. та 17.8 кв.м.

Кімнати розміром 10,2 кв.м. та 17.8 кв.м. є суміжними.

За Технічним паспортом 2010 року розмір кімнат становить 10,4 кв.м., 10,2 кв.м. та 13,2 кв.м.

Кімната розміром 10,4 кв.м. є ізольованою, а кімнати розміром 10,2 та 13,2 кв.м. є суміжними.

Згідно з відміткою дозвіл на переобладнання в квартирі в БТІ не подавався.

Таким чином, відповідно до Технічного паспорта на кожного зареєстрованого в квартирі припадає 16, 9 кв.м. житлової площі.

/ т.1, а.с. 2; 6; 54 - 55 /

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що в квартирі було проведено перепланування і на даний час розмір кімнат відповідає зазначеному в Технічному паспорті.

З заключення від 02 серпня 2010 року Відокремленого структурного підрозділу »Залізничний» КП`Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві ради вбачається, що з метою поліпшення житлових умов громадян на підставі Рішення Київської міської ради від 27 січня 2005 року № 11/2587 « Про правила забудови» м. Києва та наказу Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища №95 від 16 березня 2009 року, ВСП`Залізничний» не заперечує проти перепланування квартири АДРЕСА_1 .

( т.1, а.с. 56 )

Сторони в судовому засіданні зазначили, що при переплануванні був закладений дверний отвір між кімнатами 10,2 кв.м. та 13,2 кв.м. і після перепланування вони є окремими.

Сторони в судовому засіданні також підтвердили, що обома вказаними кімнатами користується відповідач з дружиною.

Відповідно до ст. 100 ЖК України / в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» / виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання.

Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Суд враховує, що ст.100 ЖК України діє в даній редакції відповідно до Закону України № 191-VIII від 12.02.2015 року.

В той же час, суд також враховує, що ні наймач на той час, ні члени його сім`ї, якими були в той час сторони, заперечень проти такого перепланування не висловлювали.

Тобто, це відповідало інтересам всієї сім`ї.

З урахуванням цих обставин при вирішенні спору суд виходить з того, що кімнати в спірній квартирі є відокремленими, а план квартири та розмір кімнат відповідає зазначеному в Технічному паспорті.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що протягом тривалого часу між ними склався порядок користування квартирою, за яким позивачка користується кімнатою 10,4 кв.м., а відповідач та третя особа двома іншими кімнатами.

Враховуючи порядок користування квартирою, який склався між позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку про виділення в користування позивачки кімнати розміром 10,4 кв..м, а відповідача - 10.2 кв.м.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом, відповідач просить виділити йому в користування кімнати розміром 10,2 кв.м. та 13,2 кв.м. з урахуванням інтересів його дружини - третьої особи ОСОБА_3 , якка тривалий час проживає в квартирі.

В той же час, суд враховує, що зареєстрованими в квартирі є лише позивач та відповідач, які мають право ставити питання про встановлення порядку користування квартирою.

Суд вважає, що виділення в користування відповідачу двох житлових кімнат, розмір яких перевищує на 6.5 кв.м. належну йому частку, призведе до порушення прав позивачки та не вирішить конфліктної ситуації між ними.

З урахуванням цього суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову в цій частині.

Що стосується позову третьої особи, суд виходить з наступного.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що відповідач та третя особа є подружжям.

Третя особа тривалий час проживає в спірній квартирі без реєстрації.

Судом встановлено та підтверджується наданими до суду доказами, третя особа зареєстрована та є співвласником квартири АДРЕСА_2 .

( т.1, а.с.48 - 51 )

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїх чисельних рішенням, а саме в справах № 646/660/19 від 06 жовтня 2021 року, від 12 квітня 2021 року в справі № 127/26104/18, від 03 лютого 2021 року в справі № 643/3624/16 , від 01 вересня 2021 року в справі № 641/7103/19 зазначає, що аналіз змісту ст. 65 ЖК УРСР у системному зв`язку з іншими нормами права дає підстави для висновку, що за особою не може бути визнано право користування житловим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання (право користування) в іншому житловому приміщенні.

Третя особа вселилася в квартиру як член сім`ї наймача, тобто користується займаними ним приміщеннями.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 506/450/19 від 14 липня 2021 року, для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1512цс16 ( в контексті захисту порушеного права ) зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Тобто, захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права особи.

З урахуванням приведеного вище аналізу, суд вважає, що права третьої особи з боку позивачки порушені не були і не могли бути порушені, а тому підстави для задоволення позову третьої особи відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 61, 63, 64, 65, 100 ЖК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити повністю, зустрічний задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 .

Виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату розміром 10,4 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату розміром 10, 2 кв.м.

Інші приміщення: кімнату розміром 13,2 кв.м., коридор розміром 9.8 кв.м., кухню - 6,2 кв.м., санвузол - 2,9 кв.м., кладовки - 0,6 та 0.9 кв.м., балкон - 0.7 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін.

В позові третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

3-я особа: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 січня 2024 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва