Справа №456/2512/23
Провадження №2/443/406/23
УХВАЛА

судового засідання

18 липня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Суть заяви.

Відповідач подав до суду заяву, у якій просить суд надати строк на примирення 6 місяців, оскільки він хоче зберегти шлюб.

Позиція сторін.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, у позовній заяві стороною позивачки зазначено, зокрема, про те, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки наведені у позовній заяві обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби на примирення не принесли жодних результатів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав.

Застереження щодо фіксації судового процесу.

Зважаючи на те, що всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиція суду.

Суд, вивчивши викладені у заяві аргументи та матеріали справи, доходить висновку, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Норми права, які застосував суд.

За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 7 статті 240 Цивільного процесуального кодексу України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено правовий висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).

Крім цього, при вирішенні клопотання суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Суд констатує, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком і примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд зважає на нетривалий період часу перебування сторін у шлюбі та відсутність у них дітей. Також, суд бере до уваги позицію позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу.

Крім наведеного, суд звертає увагу на те, що свобода шлюбу, закріплена у Конституції України (стаття 51) та Сімейному кодексі України (стаття 24), є однією з основних засад сучасного сімейного права. Особа має право вільно вирішувати питання не тільки щодо укладення шлюбу, але й щодо збереження шлюбу чи його розірвання та припинення шлюбних відносин. Таке право є безумовним і не може ставитися у залежність від бажання іншого з подружжя, який може як погоджуватися, так і не погоджуватися з цим. Ключовим у питанні збереження сім`ї, зважаючи на приписи статті 112 СК України, є те, щоб таке збереження не суперечило інтересам одного з подружжя.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі статті 111 Сімейного кодексу України та керуючись статтею 182, 240, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя А.І. Павлів