Провадження №: 2/755/7095/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2023 р.м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді - САВЛУК Т. В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифорова Марина Аркадіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, Департамент з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстраційного запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з вимогами:

«Витребувати з незаконного володіння Відповідача 1 квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати реєстраційні записи:

- від 12 квітня 2021 року вчинені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифоровою Мариною Аркадіївною, як реєстратором щодо реєстрації права власності квартири за Відповідачем 2 (номер запису про право власності №41471193) на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 57615414 від 13 квітня 2021 року;

- від 27 квітня 2021 року вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергієм Павловичем, як реєстратором щодо реєстрації права власності квартири за Відповідачем 1 (номер запису про право власності невідомий позивачу) на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 57894617 від 27 квітня 2021 року»

08 лютого 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифорова Марина Аркадіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, Департамент з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасовування реєстраційного запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

17 липня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника позивача - адвоката Новікова Я.А. про залучення співвідповідача у цивільній справі.

Залучено ОСОБА_5 у процесуальному статусі співвідповідача у цивільній справі.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. ( ст.189 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час проведення підготовчого судового засідання представником позивача - адвокатом Новіковим Я.А. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , мотивуючи свою позицію тим, що після подання позову до суду позивачу стало відомо, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 6038, посвідчений 16 грудня 2022 року Стрельченко Оленою Володимирівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:65808136 від 16 грудня 2022 року, отже, на переконання представника на сьогоднішній день існує реальна загроза подальшого відчуження спірної квартири, що незаконно, проти волі позивача вибула з її володіння, не зважаючи на всі можливі законні заходи, які вжив позивач для запобігання такої ситуації.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши наведені представником позивача підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18).

Так, предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Отже, заявлення такої вимоги неволодіючим власником презюмує перебування майна, що є предметом спору у фактичному володінні відповідача за позовом і правомірність такого володіння не спростована, допоки спір про право між сторонами не буде вирішений судом.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову у вигляді арешту майна та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття такого заходу забезпечення позову може призвести до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у спосіб обраний позивачем, як один із видів забезпечення позову, - накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , оскільки характер спірних відносин з урахуванням долучених представником позивача доказів свідчать про чинення відповідачами дій, спрямованих на відчуження об`єкту нерухомого майна, що є предметом спору, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду, тому такий захід забезпечення позову є правомірним та має за мету запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись статями 149-150, 257, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача - адвоката Новікова Я.А. про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 6038, посвідчений 16 грудня 2022 року Стрельченко Оленою Володимирівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:65808136 від 16 грудня 2022 року.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Сторони цивільного процесу:

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач : ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З текстом ухвали можна ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: gttp://reyestr.court.gov.ua

С у д д я