Справа № 199/2244/23
(2/199/1362/23)
РІШЕННЯ

іменем України

18.07.2023

м. Дніпро

справа №199/2244/23

провадження № 2/199/1362/23

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Терентієвої Я.О.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

25.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 25.08.2019, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку проте всупереч чинному законодавству та умовам договору, відповідач належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 25.08.2019, яка виникла станом на 13.12.2022 у сумі 76878,13 грн., а також судові витрати.

Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами у повному обсязі та заперечуючи проти їх задоволення, відповідач подав відзив на позов до суду 27.04.2023. Свою позицію мотивував тим що, до позовної заяви не додано ні додаток із погодженою сумою кредитного ліміту ні виписку по поточному рахунку № НОМЕР_1 у гривні, що є належними, допустимими доказами на підтвердження погодження суми кредитного ліміту сторонами та на підтвердження виконаних зобов`язань позивачем щодо надання суми кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 90 000,00 грн. та операцій за день. Також зазначає про те, що позивачем до позову надано копію Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «мonobank» в редакції від 24.11.2021, що були змінені та набули чинності більше ніж через два роки після підписання Відповідачем Анкети-заяви. Крім того, посилається, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. З наданих позивачем документів неможливо встановити, яка саме річна процентна ставка за користування кредитом, процентна ставка що застосовується при порушенні виконання зобов`язань, ставка пені, та суми комісії були погодженні сторонами, строки погашення обов`язкових платежів. Також, звертає увагу суду на те, що Анкета-заява додана до позову не містить розміру кредитного ліміту та базової відсоткової ставки. Таким чином взагалі відсутня домовленість щодо сплати процентів за користування кредитним лімітом в будь-якому вигляді. До того ж, Анкета-заява не містить і строку повернення кредиту.

09 травня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_3 , в якому зазначено, що відповідно до п.3 анкети-заяви від 25 серпня 2019 року, підписанням договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №33/1 від 22 серпня 2019 року, набули чинності з 23 серпня 2019 року, які діяли на момент підписання анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі позичальникові та не потребують додаткового тлумачення. Боржник не звертався до банка з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Як вбачається з наданих доказів, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та відповідачем, у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладання електронного цифрового підпису самого відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладання має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором про надання банківських послуг «Monobank», у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на назначений ним мобільний номер. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, відповідач 25 серпня 2019 року успішно пройшов процедуру верифікації та підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг MONOBANK Universal Bank.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 60 065 грн. 00 коп. Відповідно до п.3 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписанням договору позичальник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає 16 813 грн. 13 коп. тобто заборгованість складає 76 878 грн. 13 коп. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 60 065 грн. 00 коп. та суми овердрафту 46 813 грн. 13 коп. Овердрафт виник наступним чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці, всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 1 328 473 грн. 91 коп. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 1 405 352 грн. 04 коп. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 76 878 грн. 13 коп. Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. В свою чергу, поповнення які проводив відповідач свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен банку кошти, які використовував з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів.

27.06.2023 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач посилається на те, що до відповіді на відзив позивач долучив виписку по картці, з якої вбачається, що 25 серпня 2019 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн., в подальшому 26.12.2019 кредитний ліміт було підвищено до 30 000 грн., 10.04.2020 кредитний ліміт було підвищено до 40 000 грн., 14.06.2020 кредитний ліміт було підвищено до 70 000 грн., 28.01.2021 кредитний ліміт було підвищено до 90 000 грн., а вже 25.02.2022 після внесення коштів на банківську картку відповідачем, кредитний ліміт було знижено позивачем на 29 936 грн. до 60 065 грн.

За період з 25 серпня 2019 року по 13 грудня 2022 року сума фактично витрачених коштів за весь час користування карткою склала 1 364 929,16 грн., в свою чергу внесених в загальній сумі 1 328 473,91 грн. Також зауважує, що у виписці по рахунку, яка надана банком зазначено суму витрат у розмірі 1 405 352, 04 грн., але фактично сума витрат становить 1 364 929,16 грн. різниця виникла у зв`язку з тим, що банком 25.02.2022 після внесення коштів на банківську картку відповідачем, кредитний ліміт було знижено на 29 936 грн. до 60 065 грн. та враховано зазначену суму, як витрати, що вбачається з виписки по рахунку. Отже, використано грошових коштів за вищезазначений період у сумі 1 364 929,16 грн., в свою чергу на банківську картку було перераховано суму у розмірі 1 328 473,91 грн., таким чином різниця між сумою витрат та зарахувань складає 36 455,25 грн. Тіло кредиту збільшувалося за рахунок стягнення відсотків за користування кредитом в загальному розмірі 40 422,88 грн., які як вбачається з виписки про рух коштів на рахунку, були списані в позасудовому порядку шляхом автоматичного списання з карткового рахунку відповідача, а саме: 40 422 грн. 88 коп., за жовтень 2019 року - 380,95 грн., за листопад 2019 року - 318,49 грн., за грудень 2019 року 258,26 грн., за листопад 2020 року 2003,77 грн., за грудень 2020 року 1469,87 грн., за січень 2021 року - 2 135,48 грн., за лютий 2021 року 2457,72 грн., за березень 2021 року - 2433,29 грн., за квітень 2021 року 2596,60 грн., за травень 2021 року 2876,11 грн., за червень 2021 року 2754,74 грн., за липень 2021 року 2657,29 грн., за вересень 2021 року 691,2 грн., за жовтень 2021 року 309,84 грн., за листопад 2021 року 246,6 грн., за березень 2022 року - 3823,80 грн., за квітень 2022 року 1008,00 грн., за травень 2022 року - 1058,03, за червень 2022 року 2016, 00 грн., за липень 2022 року - 2146,75 грн., за серпень 2022 року 2 214,64 грн., за вересень 2022 року 2 211,00 грн., за жовтень 2022 року 2 354,45 грн. Усі операції із самостійного списання банком внесених Відповідачем коштів та їх зарахування саме на погашення процентів відображено у виписці по рахунку. Відтак, зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, Позивач самовільно включив в неї нараховані відсотки, внаслідок чого банком збільшено заборгованість за тілом кредиту на 40 422,88 грн.

Таким чином, вважає, що позивач безпідставно просить стягнути заборгованість у розмірі 76 873, 13 грн., як тіло кредиту так, як вона складається з фактичної суми використаних коштів у розмірі 36 455, 25 грн. та безпідставно нарахованих відсотків у розмірі 40 422,88 грн. Оскільки відповідач, окрім погашення тіла кредиту, іншого грошового зобов`язання за Анкетою заявою від 25.08.2019 не мав, тому внесені ним суми коштів в розмірі 1 328 473,91 гривень підлягає зарахуванню на погашення саме по тілу кредиту. Анкета-заява є єдиним документом наданим суду позивачем, що містить підпис відповідача, при цьому вона не містить умов щодо відсоткової ставки за користування кредитом, порядку сплати відсотків, не містить даних щодо щомісячного платежу, тому відповідно відсутність правових підстав для нарахування відсотків за кредитом у розмірах визначених у Паспорті та Умовах і Правилах, а відповідно і відсутність правових підстав для збільшення за їх рахунок суми заборгованості.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву щодо розгляду справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача адвокат Трофімова О.А. надала до суду заяву щодо розгляду справи за їх з відповідачем відсутності, просила рішення суду ухвалити з урахуванням відзиву на позов, заперечень на відповідь на відзив та наданих доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 серпня 2019 між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на відкритий для цього поточний банківський рахунок у гривні, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит в порядок та строки, визначені умовами договору та законом. Дані обставини підтверджуються копією відповідної анкети-заяви.

В Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця Анкета-заява разом Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із таким договором про надання банківських послуг, отримавши всі необхідні документи через мобільний додаток (п.п.2, 3, 5 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг).

Згідно з наданим розрахунком заборгованості, позивачем нараховано відповідачу заборгованість за договором про надання банківських послуг в загальному розмірі 76 878 грн. 13 коп. в тому числі: 76 878 грн. 13 коп. - загальний залишок за наданим кредитом (тілом кредиту), 0,00 грн. - заборгованість за пенею та відсотками.

Водночас, до суду надана роздруківка Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в редакції від 24 листопада 2021 року, яка набула чинності 27 листопада 2021 року, тобто вже після укладення між сторонами кредитного договору.

Відтак, надані позивачем суду в письмовій формі у вигляді роздруківки Умови обслуговування рахунків фізичних осіб не можуть бути прийняті судом до уваги в якості доказів по справі, оскільки з наявних у справі доказів неможливо достеменно встановити як факт погодження відповідачем Умов, так і редакцію Умов, в якій їх погоджено позичальником.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови і правила обслуговування фізичних осіб, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов і правил обслуговування не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «Універсал Банк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Окрім як підписаної відповідачем копії Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 25.08.2019 позивачем не подано суду жодного іншого підписаного відповідачем документу, який би дозволяв суду встановити такі умови укладеного між сторонами кредитного договору, як розмір процентів за користування кредитом, розмір неустойки (штрафів/пені) за неналежне виконання взятих позичальником на себе кредитних зобов`язань, а також право кредитора здійснювати погашення нарахованих процентів за користування кредитом шляхом збільшення його тіла.

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами статей 527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Аналізуючи встановлені на підставі наданих доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог за договором про надання банківських послуг б/н від 25.08.2019, який має змішаний характер та містить елементи кредитного договору, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між сторонами даного договору, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, користувався цими кредитними коштами, однак їх не повернув, зокрема в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України, що зумовило виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за тілом кредиту, що підтверджується підписаною відповідачем Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, розрахунком заборгованості, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості лише за тілом кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частковість задоволення позову ґрунтується на тому, що як встановлено судом та вказувалось вище за текстом цього рішення, позивачем не подано суду жодного належного та допустимого доказу погодження сторонами таких умов кредитного договору, як наведені в позові та в розрахунку заборгованості розміри процентів за користування кредитом, неустойки, заборгованість за якими позивач нараховує відповідачу та просить стягнути, а також право кредитора здійснювати погашення процентів за користування кредитом за рахунок збільшення боргу за тілом кредиту. Єдиним доказом, наданим позивачем на підтвердження означених умов кредитного договору, а отже і правильності розрахунку заборгованості у відповідній його частині, є роздруківка з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб. Однак таку роздруківку суд не може прийняти як належний та допустимий доказ, оскільки остання не підписана відповідачем, а отже підпис Умов саме відповідачем та саме такого змісту (редакції), який надано позивачем до його позову, викликає в суду обґрунтовані сумніви, а тому може сприйматись лише як припущення, на яких у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватись судове рішення. Останнє, в свою чергу, зумовлює висновок суду про недоведеність заявлених позивачем таких умов укладеного між сторонами кредитного договору як розміри процентів за користування кредитними коштами, а також права кредитора погашати заборгованість за процентами за користування кредитом шляхом відповідного збільшення розміру заборгованості за тілом кредиту, тощо. А оскільки означені умови покладені в основу розрахунку кредитної заборгованості, заявленої до стягнення з відповідача, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості тіла кредиту в частині погашених за рахунок його збільшення процентів за користування кредитом, з якого (заборгованості по тілу кредиту) мають бути вирахувані і нараховані та фактично сплачені позичальником проценти за користування кредитом з огляду на недоведеність узгодженості між сторонами заявленого позивачем розміру таких процентів. Не може бути самодостатнім доказом погоджених між сторонами умов кредитного договору (розміру процентів, неустойки) розрахунок заборгованості, оскільки останній не є складовою кредитного договору та не може підмінювати собою та/або доводити його зміст.

Таким чином, здійснюючи розгляд справи суд дослідивши надану позивачем банківську виписку з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості та дійшов до висновку про часткове стягнення заборгованості за тілом кредитом, яка виникла на підставі кредитного договору від 25 серпня 2019 року з огляду на наступне.

Зокрема, з аналізу вказаних банківських документів вбачається, що 25 серпня 2019 року відповідачу АТ "Універсал Банк" було встановлено кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн., який 26 грудня 2019 року було збільшено до 30 000 грн., 10.04.2020 було збільшено до 40 000 грн., 14.06.2020 було збільшено до 70 000 грн., 28.01.2021 було збільшено до 90 000 грн., 25.02.2022 після внесення на банківську картку відповідачем 29 999 грн., кредитний ліміт було знижено на 29 936 грн. до 60 065 грн.

Відповідач здійснював користування вказаними коштами, загалом сума фактично використаних коштів позичальником за весь час користування кредитом склала 1 364 929,16 грн. Тіло кредиту збільшувалося за рахунок стягнення відсотків за користування кредитом в загальному розмірі 40 422 грн. 88 коп.: жовтень 2019 року - 380,95 грн., листопад 2019 року - 318,49 грн., грудень 2019 року 258,26 грн., листопад 2020 року 2003,77 грн., грудень 2020 року 1469,87грн., січень 2021 року - 2 135,48 грн., лютий 2021 року 2457,72 грн., березень 2021 року -2433,29 грн., квітень 2021 року 2596,60 грн., травень 2021 року 2876,11 грн., червень 2021 року 2754,74 грн., липень 2021 року 2657,29 грн., вересень 2021 року 691,2 грн., жовтень 2021 року 309,84 грн., листопад 2021 року 246,6 грн., березень 2022 року -3823,80 грн., квітень 2022 року 1008 грн., травень 2022 року 1058,03, червень 2022 року 2016, 00 грн., липень 2022 року - 2146,75 грн., серпень 2022 року 2 214,64 грн., вересень 2022 року 2 211,00 грн., жовтень 2022 року 2 354,45 грн.

Таким чином сума доведеного кредитного боргу, що підлягає стягненню з відповідача, становить 36 455,25 гривень загальний розмір нарахованої заборгованості, яка складається виключно з боргу за тілом кредиту - 40 422,88 гривень (нараховані та погашені за рахунок збільшення тіла кредиту процентів за користування кредитом).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд погоджується з посиланнями відповідача на те, що банк просить стягнути судові витрати з Відповідача, які без рішення суду та будь-яких правових підстав та згоди відповідача, вже були списані банком з картки Відповідача 24.02.2023 у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.08.2019 та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 36 455 (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 25 коп.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18 липня 2023 року.

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження - вулиця Автозаводська, 54/19 в м. Києві, 04114.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець