Справа №:755/5356/23
Провадження №: 2/755/3433/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2023 р.м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача - адвоката Кокойко М.І. про збільшення позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнати фізичну особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та виселення із займаного приміщення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами: «Усунути перешкоди у здійснені ОСОБА_1 права користування належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування, володіння і розпорядження квартирою АДРЕСА_1 та виселити його із зазначеної квартири без надання іншого приміщення»

15 червня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнати фізичну особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та виселення із займаного приміщення, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання, призначено дату підготовчого судового засідання - 18 липня 2023 року на 11.30 годину.

Відповідно до ст.189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

14 липня 2023 року (вх.№8682) представником позивача- адвокатом Кокойко М.І. подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до прохальної частини представник просить суд:

««Усунути перешкоди в особі ОСОБА_2 у здійснені ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном, а саме: належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 із займаної квартири.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування, володіння і розпорядження квартирою АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_2 із зазначеної квартири без надання іншого приміщення.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 до вказаної квартири».

Представники позивача в підготовчому судовому засіданні просив прийняти заяву про збільшення позовних вимог, що є процесуальним правом позивача.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали заяви про збільшення позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників справи. Зокрема, учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України). Учасники справи зобов`язані, зокрема й виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України).

Сторони користуються рівними процесуальними правами (ч.1 ст.49 ЦПК України). Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України).

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

В постанові від 09.07.2020 року по справі № 922/404/19 Верховним Судом висловлено правову позицію, згідно з якою під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд звертає увагу позивача, що заява про збільшення (зменшення) позовних вимог має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, викладені у статті 175 ЦПК України.

Згідно з п. 3 та п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Згідно з п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З дотримання вказаних положень ст. 175 ЦПК України позивач має навести такі вимоги (предмет) або підстави позову в його обґрунтування, що виявлятиме зміну у конструкціях відповідних визначень без їх одночасного застосування.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та правову підставу вимог, а також зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Виходячи зі змісту прохальної частини заяви про збільшення позовних вимог, представником позивача видозмінені заявлені позовні вимоги, які викладено у прохальній частині первісного позову (фактично переставлені словосполучення в реченнях), двічі повторюються вимоги про виселення відповідача ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , двічі заявлено вимоги про усунення перешкод позивачу у користуванні квартирною, а також заявлено нову позовну вимогу немайнового характеру щодо вселення ОСОБА_1 до вказаної квартири, за наведених обставин відсутність чітко визначених позовних вимог із зазначенням конкретного способу захисту для відновлення порушених прав позивача унеможливлює прийняття заяви про збільшення позовних вимог, яка за формою та змістом не відповідає загальним вимогам статі 175 ЦПК України.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про збільшення позовних вимог, яка подана до суду представником позивача- адвокатом Кокойко М.І., зареєстрована в канцелярії суду 14 липня 2023 року за вх.№8682, оскільки подана до суду заява за формою та змістом не відповідає вимогам статі 175 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 43, 49, 175, 197, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана до суду представником позивача- адвокатом Кокойко М.І., зареєстрована в канцелярії суду 14 липня 2023 року за вх.№8682.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я