Провадження: 2/484/798/23
Справа: 484/2473/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

за участю секретаря судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

у відсутність сторін,

ВСТАНОВИВ:

В інтересах позивача звернувся до суду його представник адвокат Порхун В.М. із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 13.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 12384 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № GP-6584916 від 17.07.2014 року на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в сумі 25 696 грн. 81 коп. Позов мотивовано тим, що 18.04.2023 року при зверненні в межах надання послуг правничої допомоги позивачці стало відомо про відкрите відносно неї виконавче провадження ВП № 58164509. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадженням стало відомо, що 22.01.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., в межах виконавчого провадженням № 58164509 винесла постанову 22.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 12384 від 13.12.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 25 691 грн. 81 коп. на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк"; постанову від 31.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 12384 від 13.12.2018 року, про стягення з ОСОБА_1 25 691 грн. 81 коп. заборгованості на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк"; 04.03.2019 року постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 12384 від 13.12.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 25 691 грн. 81 коп. заборгованості на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк"; 21.12.2020 року постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 12384 від 13.12.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 25 691 грн. 81 коп. заборгованості на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк".

З оскаржуваним виконавчим написом № 12384 від 13.12.2018 року позивачка не згодна. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на доходи боржника належні їй. Підставами оскарження виконавчих написів можу бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Оскільки ОСОБА_1 не отримувала вимоги банку про усунення порушення виконання зобов`язання за Кредитним договором № GP-6584916 від 17.07.2014, а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Також представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в загального позовного провадження, призначено підготове судове засідання.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від представника відповідача АТ "Перший Український міжнародний банк" 27.06.2023 року на адресу суду надійшла заява про визнання позову, також представник позивача просить стягнути з них судові витрати у розмірі 50% від суми судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Пояснень від третіх осіб до суду не надходило

Через відсутність учасників судового розгляду фіксування судового засідання не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 12384 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № GP-6584916 від 17.07.2014 року на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в сумі 25 696 грн. 81 коп.

У подальшому, 22.01.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 58164509 щодо виконання виконавчого напису № 12384 від 13.12.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 25 691 грн. 81 коп. заборгованості на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк"; постанову за виконавчим провадженням № 58164509 від 31.01.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 25 691 грн. 81 коп. заборгованості на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк"; постанову за виконавчим провадженням № 58164509 від 21.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 25 691 грн. 81 коп. заборгованості на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк". Вказане підтверджується копіями вказаних постанов.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20845.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу наведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Отже, приватний нотарус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні оскаржуваного напису керувалася ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів , за якими стягнення заборгованості провадитьсяу безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно до п.2 Переліку (із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірномупорядку на підставі виконавчих написів нотаріусів") для одержавння виконавчого напису по кредитним договорам , за якими боржниками допущено просторочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засівдчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашенняя з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.1 Переліку документів , за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, для одержанння виконавчого напису надаються: а) оригінал нотаріально посвідченоїх угоди; б) документи , що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Тобто, п.1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених догвороів, якими Кредитний договір № GP-6584916 від 17.07.2014 року не є.

Отже, від 13.12.20218 року не врахувала, що Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безсіпрному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не передбачалося вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже , норми які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним догорам, укладеним у простій письмовій формі є нечинними, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про іпотеку".

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем,оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014 року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат».

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку що тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у сумі 1073 грн. за подання позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 1312.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 12384, про стягнення заборгованості за Кредитним договором №GP-6584916 від 17.07.2014 року з ОСОБА_1 .

Стягнути з Публічного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , сплачений нею судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне Товариство «Перший Український міжнародний Банк» ( вул. Андріївська,4 м. Київ, 04070).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус нотаріального округу міста Києва Хара Наталія Станіславівна (вул. Січкових Стрільців, 37-41, оф.215 м. Київ, 01054).

Суддя: