Справа № 567/1117/23
У Х В А Л А

17 липня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Хмарук Юлії Миколаївни про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання,

встановив:

26.06.2023 Острозьким районним судом Рівненської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" заборгованості за надані послуги з газопостачання в розмірі 1932 (одна тисяча дев`ятсот тридцять дві) грн. 78 коп., а також 268,40 грн. судового збору.

Даний судовий наказ був отриманий боржником 01.07.2023.

14.07.2023, в межах визначеного законодавством строку, представник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить скасувати вказаний судовий наказ, посилаючись на те, що між сторонами існує спір про право.

Вказує, що ОСОБА_1 успадкувала будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , однак в ньому на даний час ніхто не зареєстрований та не проживає, а відтак, споживання послуг з газопостачання за вказаною адресою не здійснюється.

Згідно акту про монтаж засобу вимірювальної техніки від 09.04.2021, у будинку за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено лічильник 021235 з початковими показами 03128,15 м3 та на даний час покази лічильника залишилися такими ж.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 не визнає наявності заборгованості з послуг по газопостачанню, оскільки зазначений об`єм природного газу не споживався, відповідні послуги не надавалися, а тому нарахування ТОВ "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" заборгованості за послуги з газопостачання є помилковими. Окрім того вказує, що розрахунок заборгованості суперечить виставленим рахункам.

Крім того, просить суд стягнути з ТОВ "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із зверненням нею до суду із заявою про скасування судового наказу, які складаються із 134 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого при подачі заяви та 700 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Учасники справи в судове засідання не викликались відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 ст.170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.4, 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" №14 від 23.12.2012, наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, має враховуватися, що якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором), із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Дослідивши матеріали справи та заяви про скасування судового наказу, враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведено посилання на обставини, які можуть вказувати на необґрунтованість вимог стягувача та зазначено докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача та оспорює розмір заборгованості, суддя приходить до висновку, що з поданих документів між сторонами вбачається спір про право.

Приписами ч.3 ст.171 ЦПК України встановлено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши викладені боржником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження та надані боржником докази на спростування вимог заяви про видачу судового наказу, суддя вважає, що заява про скасування судового наказу є обґрунтованою.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не вбачається, а відтак суддя приходить до висновку про необхідність задоволення заяви боржника про скасування судового наказу та вважає за необхідне скасувати судовий наказ від 26.06.2023, оскільки між стягувачем і боржником вбачається спір про право, роз`яснивши, що стягувач має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 134,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 13.07.2023, а також докази оплати ОСОБА_1 послуг адвоката у сумі 700 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 13.07.2023, ордером на надання правничої (правової) допомоги від 13.07.2023, договором про надання правничої (правової) допомоги від 10.07.2023.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони у справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, законодавець пропонує здійснювати під час пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.127, 171, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

заяву задовольнити частково.

Судовий наказ №567/1117/23 від 26.06.2023, виданий Острозьким районним судом Рівненської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі 1932,78 грн., а також 268,40 грн. судового збору - скасувати.

У задоволені заяви в частині стягнення судових витрат відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил пред`явлення позову.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного суду Назарук В.А.