Справа № 211/2307/23
Провадження № 2/211/1565/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 липня 2023 рокуДовгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у подальшому було уточнено. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме:

- житловий будинок, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. 14 травня 1999 року, за реєстровим номером 1-1661, договір зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ», у реєстровій книзі № 19 дод., сторінка 101, запис 263, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, площею 0,1000 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :03:319:0006, за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя його мати склала заповіт на нього, який є чинним та не скасованим. Після смерті матері, у встановлений законом строк та порядку, він звернувся до державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом у вигляді вказаного вище спадкового майна, після спливу шестимісячного строку.

30 липня 2021 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим номером 798, на земельну ділянку, площею 0,1000 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :03:319:0006, за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 липня 2021 року, у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадкове майно, при цьому нотаріус вказує в постанові, що згідно до технічного паспорту та відомостей про стан нерухомого майна, виданих КП ДОР «Криворізьке БТІ», за вищевказаною адресою знаходяться: житловий будинок «Е», загальною площею 141, 2 кв. м., житловою площею 58, 7 кв. м., сарай «Ж», альтанка «З», огорожа № 1, ворота № 2, замощення ІІ.

Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, єдиний спосіб оформити спадщину після смерті своєї матері - це звернення до суду з даним позовом, а право спадкодавиці на вказане майно не підлягає жодним сумнівам та підтверджується відповідними документальними доказами, спадковий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є житловим будинком з господарськими побудовами, належав його матері тривалий час, задля встановлення та уточнення повного обсягу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , було проведено обстеження та інвентаризація такого майна.

За результатами такого обстеження, яке було виконано КП ДОР «Криворізьке БТІ», встановлено, що спадкове домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141, 2 кв. м., житловою площею 58,7 кв. м., сарай літ. «Ж», альтанка літ. «З», № 1 - огорожа, № 2 - ворота, ІІ - замощення, тому своєю постановою державний нотаріус Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. рекомендувала йому звернутися до суду для вирішення питання про спадкування та визнання права власності на житловий будинок з господарчими побудовами, його мати за життя мешкала у будинку, мала все необхідні проектні документи для отримання газо- та вопостачання до будинку, мала у власності земельну ділянку, права третіх осіб не порушила, але зареєструвати за життя будинок не мала можливості.

Отже, склалася ситуація, відповідно до якої у нього залишилась єдина можливість оформити свої спадкові права після смерті матері - у судовому порядку, що й стало підставою для звернення його до суду з даним позовом.

Його мати перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , майно було набуто між ними у шлюбі, після смерті матері, його батько отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частку у майні, яке було набуто подружжям у шлюбі, але оскільки він має право на 1/2 частку жилого будинку, він є відповідачем у справі.

Таким чином, за життя його мати набула у власність вказаний житловий будинок, але юридично не зареєструвала, тому він просить встановити факт належності за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв. м., житловою площею 58, 7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв.м., житловою площею 58,7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом; роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування; виділено в окреме провадження позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності.

Постановлено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - проводити за правилами загального позовного провадження.

12 липня 2023 року представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. уточнила позовні вимоги, пред`явивши позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Представник позивача - адвокат Кафтасьєва Г.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду з заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, враховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 8, 35 - копії свідоцтв про смерть, про народження).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді:

-житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. 14 травня 1999 року, за реєстровим номером 1-1661, договір зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ», у реєстровій книзі № 19 дод., сторінка 101, запис 263 (а.с. 12-16);

-земельної ділянки, площею 0,1000 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :03:319:0006, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 51, 52).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 88/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які, кожен окремо, подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 28, 35 об.). Також за життя ОСОБА_3 склала відносно ОСОБА_1 , якому заповідала усе належне їй майно. Отже, позивачем було подано до нотарільної контори саме заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 28, 31).

30 липня 2021 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим номером 798, на земельну ділянку, площею 0,1000 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :03:319:0006, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 44-54).

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу нотаріусом було відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 липня 2021 року, у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадкове майно, при цьому нотаріус вказує в постанові, що згідно до технічного паспорту та відомостей про стан нерухомого майна, виданих КП ДОР «Криворізьке БТІ», за вищевказаною адресою знаходяться: житловий будинок «Е», загальною площею 141, 2 кв. м., житловою площею 58, 7 кв. м., сарай «Ж», альтанка «З», огорожа № 1, ворота № 2, замощення ІІ (а.с. 18, 55).

Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1233, 1234 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтями 15 та 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Отже, суд вважає встановленим, що мати позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на законних підставах володіла домоволодінням, тому є підстави для встановлення факту належності матері позивача за життя вказаного вище домоволодіння та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає, тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 206, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв. м., житловою площею 58, 7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв.м., житловою площею 58,7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 липня 2023 року.

Суддя Д.М. Ніколенко