Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3921/23
Провадження №: 2/332/1296/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Установи «Інспекція з благоустрою міста Запоріжжя» Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом.

Разом з тим, позов не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, позивач звільнений від сплати судового збору в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, проте у частині вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та щодо стягнення моральної шкоди, йому необхідно сплатити судовий збір.

Крім того, позивачем заявлено дві вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, без конкретизації його розміру.

Також позивачем заявлена позовна вимога майнового характеру, а саме: про стягнення моральної шкоди в сумі 500 000, 00 гривень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу майнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як визначено в ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01.01.2023 складає 2684 грн. (2684х0,4 = 1073 грн. 60 коп.).

Відповідно до п.10 постанови №10 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Відповідно до п. 12 постанови №10 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір з урахуванням загальної ціни позову.

На підтвердження оплати судового збору до Заводського районного суду необхідно подати оригінал квитанції про оплату.

Сплата судового збору згідно з закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап.Заводс./22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Код банку отримувача (МФО)899998, Номер рахунку (IBAN): UA0008510, Кодкласифікації доходів бюджету: 22030101.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 175, 176, 177, 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Установи «Інспекція з благоустрою міста Запоріжжя» Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.І. Ретинська