ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5971/23 Справа № 205/4309/23 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2023 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна Ірина Олександрівна, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2023 року частково задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна І.О., про визнання заповіту недійсним та заборонено приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Гуніній І.О. вчиняти дії, спрямовані на видачу свідоцтва про право власності на спадщину, видавати будь-кому із спадкоємців свідоцтва про право на спадщину, а також вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі. В задоволені вимог щодо встановлення заборони на вчиняти будь-які нотаріальні дії у спадковій справі за номером у спадковому реєстрі №69228913, номер у нотаріуса №31/2022, дата заведеного 05 квітня 2022 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі, відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити ув повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку, в зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину, відповідачка не може належним чином користуватися спадковим майном. При цьому, доводи позивача не доведені належними доказами, а тому в розумінні ст.ст.78, 79 ЦПК України є припущеннями у тому числі й того, що відповідач не визнає будь-яких прав позивача і що між сторонами взагалі існує спір. Однак, в порушення зазначених норм суд першої інстанції в ухвалі не обґрунтував та жодним чином не зазначив, з яких підстав він дійшов висновку про неможливість чи утруднення у майбутньому виконання рішення суду, натомість прийняв до уваги припущення позивача.

ОСОБА_2 , відповідно до ст.360 ЦПК України, подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з огляду на таке.

При постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову є заходами охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реалізацію виконання можливого позитивно прийнятого рішення, тому дійшов висновку про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Гуніній І.О. вчиняти дії, спрямовані на видачу свідоцтва про право власності на спадщину, видавати будь-кому із спадкоємців свідоцтва про право на спадщину, а також вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (п.2 та п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм слід дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна І.О., про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 05 травня 2023 року судом було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі.

Одночасно з позовною заявою, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в який просила суд забезпечити вказаний позов шляхом заборони приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Гуніній І.О.:

1) вчиняти будь-які нотаріальні дії у спадковій справі за номером у спадковому реєстрі №69228913, номер у нотаріуса №31/2022, дата заведеного 05 квітня 2022 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі;

2) вчиняти дії, спрямовані на видачу свідоцтва про право власності на спадщину, видавати будь-кому із спадкоємців свідоцтва про право на спадщину, а також вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Відповідно до заявлених позовних вимог, між сторонами існує спір у тому числі і щодо нерухомого майна, яке входить до спадкової маси, що утворилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, а лише надає суду повноваження запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Отже, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що такі вжиті заходи забезпечення позову є заходами тимчасового характеру, узгоджуються з предметом та підставами позову, не порушують права будь-яких осіб на володіння та користування спірним майном, а лише встановлюють заборону на вчинення певних дій, наслідком здійснення яких може бути суттєве ускладнення виконання можливого позитивного рішення суду, оскільки на спірне майно буде зареєстроване право власності за особою, відмінною від спадкодавця.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про встановлення заборони вчиняти будь-які нотаріальні дії у спадковій справі за номером у спадковому реєстрі №69228913, номер у нотаріуса №31/2022, дата заведеного 05 квітня 2022 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі, з наступних підстав.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено. Нотаріальні дії в умовах воєнного стану вчиняються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №164 з відповідними змінами та доповненнями.

Таким чином, за умови встановлення заборони судом на видачу свідоцтва про право власності на спадщину, а також заборони на вчинення реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спірне спадкове майно, вчинення будь-яких інших дій нотаріусом в межах вказаної спадкової справи не можуть призвести до порушення суб`єктивних прав позивача, та, відповідно, порушити баланс інтересів сторін, оскільки виникнення відповідних ризиків щодо ускладнення можливого позитивного рішення суду у повному обсязі нівелюються вжитими судом заходами забезпечення позову.

Натомість, безпосередньо встановлення заборони судом на вчинення будь-яких неконкретизованих заявником дій з боку нотаріуса у спадковій справі матиме всі ознаки надмірності, адже така заборона може трактуватись надто широко та формально призвести до зупинки нотаріального процесу в частині формування матеріалів спадкової справи, представлення таких матеріалів органом нотаріату суду тощо.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна І.О., про визнання заповіту недійсним.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, в цілому зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2023 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова