Справа № 336/3704/23
Провадження № 2/336/2029/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання провести приватизацію житла, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати районну адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району вчинити дії щодо передачі в спільну сумісну власність житлового приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

В обґрунтування позову зазначила, що у 1970 році на підставі ордеру на родину із чотирьох була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_2 . В 2000 році договір найму було укладено з її чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті чоловіка, з позивачкою було укладено договір найму, але копія договору не збереглася. В зазначеної квартирі станом на 25.04.2023 зареєстровані позивачка та її повнолітні діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (треті особи). Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, позивачка звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району за наданням дозволу на приватизацію, але їй було відмовлено з причин того, що нею не надано оригінал ордеру на вселення у вказану квартиру. У зв`язку з тим, що вказаний ордер було втрачено, вирішити питання щодо приватизації спірної квартири можливо лише в судовому порядку, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися з відповідним позовом до суду.

Ухвалою від 28.04.2023 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

11.05.2023 на адресу суду надійшов Лист представника відповідача Онищенко Л.А. № 03-10/64 від 11.05.20233, відповідно до якого районна адміністрація ЗМР по Шевченківському району клопотань та заперечень по вказаній справі не має, просить суд прийняти рішення з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів.

Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає.

30.05.2023 на електронну пошту суду надійшла заява від ОСОБА_3 про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що не заперечує проти позовних вимог.

31.05.2023 на електронну пошту суду надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про визнання позову, письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.01.1986 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7)

Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 9,12).

З пояснення позивачки, не спростованих представником відповідача в 1970 році на підставі ордеру вселення родини з чотирьох осіб була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_2 .

Пізніше у 2000 році між чоловіком позивачки ОСОБА_4 та ВРЕЖО №10 ЖЕД-41 м. Запоріжжя в особі керівника Петрушенко А.П. було укладено Договір найму житла у будинках державного та комунального житлового фонду. (а.с.15).

Факт перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копію якого долучено до матеріалів справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. (а.с.29)

З пояснень позивачки, не спростованих відповідачем, після смерті свого чоловіка вона уклала договір найму житлового приміщення на своє ім`я, проте надати копію вказаного договору не має можливості з причин його страти.

З копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 вбачається, що станом на 28.03.2023 вказана квартира перебуває на балансі територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. (а.с.25-28).

З метою отримання оригіналу ордеру на вселення у вказану квартиру, позивачка звернулася до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради.

Листом № ч-0470 від 14.03.2023, позивачці повідомили, що надати копію корінця державного ордеру на квартиру АДРЕСА_2 , виданого в 1970 році не є можливим з причин того, що у Департаменті зберігаються корінці ордерів, виданих лише з 1984 року. (а.с.17)

Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, позивачкою були підготовлені необхідні документи для приватизації даної квартири, після чого вона 19.04.2023 звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з заявою про приватизацію квартири, в якій просила передати спірну квартиру у її приватну власність.

Листом голови районної адміністрації ч-285-466 від 21.04.2023, позивачці було відмовлено у приватизації квартири, у зв`язку тим, що нею не було надано копія ордеру про надання житлової площі відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396.

Відмова у здійсненні приватизації займаної позивачкою квартири АДРЕСА_2 чинить останній перешкоду у реалізації її права на приватизацію вказаного житлового приміщення.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статей 4, 5 ЦПК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з частиною першою статті 345 ЦК фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Приватизація житлових приміщень здійснюється відповідно до приписів Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482) та Положення про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі Положення № 396), яким передбачений вичерпаний обов`язковий перелік документів, які додаються до заяви на приватизацію квартири, в тому числі і копія ордеру про надання житлової площі.

Відповідно до статті 1 Закону № 2482 приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону № 2482, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до статті 3 Закону № 2482, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2482, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно частиною десятою статті 8 Закону № 2482 органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків- пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 15 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК), до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

За змістом статті 58 ЖК, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення.

Відповідно до пунктів 69, 70, 72 розділу IV Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470, ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.

Відповідно до статті 10 Закону № 2482 органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону.

Відповідно до пункту 17 Положення № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відтак, відмова у здійсненні приватизації займаної позивачкою квартири АДРЕСА_2 обґрунтовується тим, що пунктом 18 Положення № 396, задля здійснення приватизації житла громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію, довідка про склад сім`ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права.

Враховуючи те, що у позивачки оригінал ордеру на квартиру не зберігся, на сьогоднішній день у неї виникла перешкода у реалізації свого права на приватизацію житла.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом № 2482.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону № 2482, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку).

Відповідно до статті 10 Закону № 2482, органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_2 до квартир, які не є об`єктами приватизації на підставі статті 2 Закону № 2482 не відноситься.

Враховуючи, що позивачка на законних підставах зареєстрована та постійно проживає у вказаній квартирі, відмова в приватизації займаного нею житла з причин відсутності оригіналу ордеру на заселення у квартиру є такою, що порушує її право на приватизацію, а тому ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, відповідно до статті 65-1 ЖК, наймачі жилих приміщень у будинках державного або громадського житлового фонду можуть придбати займані ними приміщення у власність.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2482 право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до пункту 11 статті 8 Закону № 2482 спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Суд встановив, що позивачка вселена у квартиру на законних підставах, незаконність її проживання ніким не спростована та не заперечувалась, а відсутність ордеру позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у нього є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який надати не має можливості по незалежним від неї обставинам.

Відповідно до статті 59 ЖК, ордер на спірну квартиру не був визнаний в судовому порядку недійсним, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо зобов`язання здійснити приватизацію спірної квартири є доведеними законними, обґрунтованими, а відтак підлягає задоволенню.

Суд дійшов висновку, що позивачка має право на приватизацію квартири АДРЕСА_3 , в якій вона зареєстрована та мешкає, а відмова відповідача в реалізації її права на приватизацію порушує права позивачки на житло.

Таким чином, позов необхідно задовольнити та зобов`язати районну адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_2 без копії ордеру при наявності всіх інших документів, передбачених Положенням № 396.

Оскільки під час розгляду справи представник відповідача визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору у сумі 536,80 гривень = (1073,60/2)

Керуючись ст. 10, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_2 за відсутності ордеру про надання житлової площі за умови надання всіх інших документів, передбачених Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального і господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2023.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_4 .

Відповідач: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, місцезнаходження: пр. Моторобудівників, буд.34, м. Запоріжжя, 69068, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_4 .

Суддя: Н.С. Звєздова