Дата документу 18.07.2023 Справа № 331/3398/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 331/3398/23 Головуючий і 1-й інстанції Антоненко М.В.
№ 22-ц/807/1485/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відмову у визнанні трудових договорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з Національним університетом «Запорізька політехніка» укладеними на невизначений строк, визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню,

за апеляційною скаргою Національного університету «Запорізька політехніка» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Національний університет «Запорізька політехніка» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відмову у визнанні трудових договорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з Національним університетом «Запорізька політехніка» укладеними на невизначений строк, визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню. При цьому НУ «Запорізька політехніка» просили суд визнати причини пропуску строку поважними та поновити цей строк і розглянути спір по суті.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2023 року залишено без розгляду позовну заяву Національного університету «Запорізька політехніка».

Судове рішення мотивовано тим, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, що є підставою для залишення позову без розгляду.

В апеляційній скарзі Національний університет «Запорізька політехніка» в особі представника адвоката Дєєва М.В. посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків та залишив позов на етапі вирішення питання про відкриття провадження - без розгляду. Вказане апелянт вважає порушенням норм процесуального права та підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника університету адвоката Дєєва М.В.,який підтримав апеляційну скаргу і просив про її задоволення, заперечення відповідача ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не додав до матеріалів позову жодних доказів, які б свідчили про те що він не міг реалізувати своє право на звернення до суду в період з 09.09.2022 по 25.05.2023. Сам факт введення на території України воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач повинен зазначити яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на можливість реалізації його права звернення до суду. Позивачем до позовної заяви не надано доказів на підтвердження того, що у зв`язку із введенням воєнного стану відбулись якісь зміни, що перешкодили своєчасному зверненню до суду (мобілізація працівників, їх переїзд в іншу місцевість, тощо).

Колегія суддів із вказаними висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитись не може з огляду на таке.

Судом встановлено, що предметом позову є незгода Національного університету «Запорізька політехніка» з рішенням комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» від 27.08.2022, яким визнано трудові договори, укладені між НУ «Запорізька політехніка», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеними на невизначений строк та зобов`язано учбовий заклад внести відповідні записи у трудові книжки вказаних осіб.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом, університет зазначав про те, що оскаржуване рішення комісією по трудових спорах кафедри було ухвалено під час воєнного стану. Постійні повітряні тривоги та перебування працівників у сховищах в цей період, відключення електроенергії унеможливили стале функціонування навчального закладу. Частина працівників адміністративно-управлінського персоналу виїхала в більш безпечні регіони, частина - звільнилася. Все це у сукупності призвело до пропуску строків оскарження рішення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка».

Залишаючи позов НУ «Запорізька політехніка» без розгляду, суд першої інстанції посилався на норми статей 228 КЗпП України та 126 ЦПК України та виходив із того, що позивачем пропущений строк звернення до суду за захистом порушеного права.

Суд зазначив у своєму рішенні, що Національний університет «Запорізька політехніка» звертався до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню ще 30.11.2022, зазначивши відповідачем комісію з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва», а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як третіх осіб (справа № 331/4640/22). У задоволенні зазначеного позову університету було відмовлено з огляду на, зокрема, неналежність відповідача.

Проте відповідні докази, на підставі яких судом зроблені такі висновки, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази, які свідчать про час вручення навчальному закладу оскаржуваного рішення КТС.

Відповідно до ст. 228 КЗпП у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи роботодавець можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, позовної заяви. Як у випадку невиконання вимог статті 175 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви, так і вимог щодо дотримання строку звернення до суду, зокрема, відсутності відповідного клопотання про його поновлення чи визнання вказаних у ньому причин неповажними, - позовна заява залишається без руху.

З аналізу викладеного слідує, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.

Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Тобто в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого строку.

У разі подання позивачем клопотання про поновлення строку звернення із позовною заявою суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними.

Як видно із оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції надає оцінку доводам заяви позивача щодо пропуску строку звернення до суду, проте резолютивна частина ухвали не містить висновку щодо вирішення клопотання про поновлення строку на звернення до суду із вказаним позовом.

Крім того, поза увагою суду залишилася і та обставина, що університет приймав заходи до оскарження рішення КТС у судовому порядку, звертався до суду з відповідними позовом, у задоволенні якого було відмовлено з підстав заявлення його до неналежного відповідача і саме з цим позивач також пов`язував пропуск встановленого законом строку. Отримавши повний тест рішення суду у зазначеній справі позивач протягом трьох днів звернувся до суду із цим позовом.

За таких обставин оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, ухвала суду є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 379, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного університету «Запорізька політехніка» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2023 року у цій справі скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 липня 2023 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська