Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7123/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на початку 2012 року позивач надав у борг відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, про що свідчить письмова розписка. Відповідно до письмової розписки відповідач зобов`язався повернути вказані кошти протягом десяти років. Станом на день подачі позовної заяви, 24.10.2023 року, відповідач не віддав йому борг, чим порушив виконання свого зобов`язання. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача борг у сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що станом на день подачі позову становить 731 400 (сімсот тридцять одну тисячу чотириста) гривень.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить суд такі задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив розгляд справи провести без його участі, обставини та вимоги позову визнає.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, з врахуванням того, що відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України)

За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Як встановлено в судовому засіданні 04.04.2012 року позивач уклав з відповідачем договір позики, за яким позивач передав відповідачу позику в сумі 20 000 доларів США , а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти протягом десяти років.

Договір позики укладено сторонами у письмовій формі.

Факт передачі коштів відповідачу підтверджується розпискою від 04.04.2012.

У зазначений термін відповідач ОСОБА_2 боргу не повернув, незважаючи на неодноразові звернення до нього позивача з проханням такі повернути, тому позивач в судовому порядку просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 20 000 доларів США, що станом на день подачі позову становить 731 400 (сімсот тридцять одну тисячу чотириста) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту ч.3 ст. 1049 ЦК України випливає, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві коштів.

Таким чином, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути борг у розмірі 20 000 доларів США, що станом на день подачі позову становить 731 400 (сімсот тридцять одну тисячу чотириста) гривень.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18,81,141, 259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 207, 264, 525, 526, 530, 549-552, 611, 625, 1046 -1050 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 04.04.2012 року у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що станом на день подачі позову становить 731 400 (сімсот тридцять одну тисячу чотириста) гривень .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 -7314,00 (сім тисяч триста чотирнадцять) гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 29.12.2023 року. Повний текст рішення виготовлено 03.01.2024 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо