"19" липня 2023 р. Справа № 363/3800/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Поліщук С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якій позивач просить визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль марки VOLKS VAGEN PASSAT 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 2480, паливо: бензин, чорного кольору, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки легкового автомобіля марки VOLKSVAGEN PASSAT 2012 року випуску (VIN: НОМЕР_2 , об`єм двигуна: 2480, паливо: бензин, чорного кольору) в сумі 185 000 грн. 00 коп., та визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на вантажний автомобіль, марки КАМАЗ 5320, 1989 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , бежевого кольору, паливо: дизель, об`єм двигуна: НОМЕР_4 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки вантажного автомобіля, марки КАМАЗ 5320, 1989 року випуску VIN: НОМЕР_5 , бежевого кольору, паливо: дизель, об`єм двигуна: НОМЕР_4 ) в сумі 277 500 грн. 00 коп.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб - вантажний автомобіль, марки КАМАЗ 5320, 1989 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , бежевого кольору, паливо: дизель, об`єм двигуна: 10850, державний номерний знак НОМЕР_6 , дата реєстрації права власності: 05.05.2023 року на підставі договору купівлі-продажу №5706/23/019399 укладеного в ТСЦ№8041; накласти арешт на транспортний засіб - легковий автомобіль марки VOLKSVAGEN PASSAT 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 2480, паливо: бензин, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , дата реєстрації права власності: 06.05.2022 року на підставі договору купівлі-продажу №3164069 укладеного в ТСЦ №3245; заборонити вчиняти певні дії, а саме користуватись та керувати транспортним засобом або передавати в користування чи управління третім особам - вантажний автомобіль, марки КАМАЗ 5320, 1989 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , бежевого кольору, паливо: дизель, об`єм двигуна: 10850, державний номерний знак НОМЕР_6 , дата реєстрації права власності: 05.05.2023 року на підставі договору купівлі-продажу №5706/23/019399 укладеного в ТСЦ №8041 до винесення судом рішення по справі; заборонити вчиняти певні дії, а саме користуватись та керувати транспортним засобом або передавати в користування чи управління третім особам - легковий автомобіль марки VOLKSVAGEN PASSAT 2012 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 2480, паливо: бензин, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , дата реєстрації права власності: 06.05.2022 року на підставі договору купівлі-продажу №3164069 укладеного в ТСЦ №3245 до винесення судом рішення по справі.Свої вимоги обґрунтовує тим, що існує ризик, що відповідач буде намагатись відчужити автомобіль марки VOLKSVAGEN PASSAT, так зокрема раніше, відповідач неодноразово заявляв про такі наміри. Стосовно вантажного автомобіля зауважила, що останній дуже часто експлуатується відповідачем, постійна експлуатація транспортних засобів призводить до втрати своєї майнової цінності, а також в нього збільшується ступінь зносу, та взагалі він може зазнати таких суттєвих ушкоджень, що його не можливо буде не використовувати за призначенням, ані продати, ані поділити.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 та п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Посилання позивача на те, що існує ризик, що відповідач буде намагатись відчужити спврне майно є лише її припущенням та не підтверджено достатніми доказами.

Щодо вимог позивача заборонити вчиняти певні дії, а саме користуватись та керувати спірними транспортними засобами або передавати їх в користування чи управління третім особам до винесення судом рішення по справі, суд зазначає, що така заборона є непропорційним. надмірним та невиправданим втручанням у права відповідача, який також є власником спірних транспортних засобів.

Жодних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову позивачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, враховуючи підстави та предмет позову, а також не доведення позивачем, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження його доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна