14.07.2023 Єдиний унікальний номер 266/11/14-ц
Провадження №2-в/205/39/23
У Х В А Л А

14 липня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ільїчової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №266/11/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №266/11/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності.

Заява мотивована тим, що в проваджені Приморського районного суду м.Маріуполя знаходилась вищевказана цивільна справа. Рішенням суду від 05.03.2014 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,0 кв.м.,жилою площею 29,2 кв.м. При отриманні копії рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 05.03.2014 року у справі №266/11/14-ц було вставлено, що в рішенні замість «1/2 частки квартири» зазначено «? частку квартири». Метою відновлення втраченого судового провадження є необхідність звернення до суду із заявою про виправлення описки у вищевказаному рішенні суду в частині вірного зазначення розміру частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для можливості в подальшому захисту прав та інтересів позивача в користуванні, володінні та розпорядженні об`єктом власності. Просила відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №266/11/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності в частині ухваленого рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 05.03.2014 року.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглянути заяву без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «судової влади України», в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв суду не подав.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року за №1/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Першотравневого районного суду Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться наступні судові рішення:

-ухвала Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.01.2014 року про відкриття провадження у справі,

-ухвала Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.01.2014 року про призначення до розгляду,

-рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.03.2014 року (вступна та резолютивна частини),

-рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.03.2014 року (повний текст).

Цивільна справа № 266/11/14-ц за вищевказаним позовом на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська не надходила та не передавалась. Доступ до автоматизованої системи Приморського районного суду м.Маріуполя у Ленінського районного суду м.Дніпропетровська відсутній.

Відповідно до ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом враховується наявність копії судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень та у матеріалах справи.

Вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку про достатність зібраних судом матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення суду.

Керуючись ст.ст.13, 81, 89, 258, 260, 493-495 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №266/11/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності, задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності, в частині:

- рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.03.2014 року (вступна та резолютивна частини), згідно тексту якого:

Справа № 266/11/14-ц

Провадженя№ 2/266/251/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

05.03.2014 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.

при секретарі - Кравцові С.С.

за участю позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Оснач Л.О., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку квартири , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 ,загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області, через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Федотова В. М.

- рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.03.2014 року (повний текст), згідно тексту якого:

Справа № 266/11/14-ц

Провадженя № 2/266/251/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Федотової В.М.

при секретарі - Кравцові С.С.

за участю позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Оснач Л.О., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку квартири , суд

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на ? часку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м, як на майно придбане під час шлюбу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Оснач Л.О. позов підтримали, в обґрунтування заявлених вимог суду надали наступні аналогічні пояснення. В 1996році між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу подружжя , на ім`я відповідача, в 2003 році придбали спірну двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м. В 2006році шлюб було розірвано, сторони намагались мирним шляхом розділити сумісне майно в тому числі і спірну двокімнатну квартиру. З 2006року відповідач укладав різноманітні договори з агентствами нерухомості, намагався розміняти спірну квартиру на дві рівноцінні. Позивачка всей час, після розірвання шлюбу продовжує жити в спірній квартирі, зареєстрована . За період з 2006р. по 2013р. подружжя намагались мирним шляхом розподілити майно. В грудні 2013р. позивачка звернулась за юридичною консультацією, їй були роз`ясненні її права на спірне житло, також вона дізналась, надавши екземпляр одного з договорів з агентством нерухомості адвокату, що відповідач не зовсім справедливо намагається розділити майно, після чого вона звернулась до суду з зазначеним позовом. Вважають, що на дані відносини розповсюджується норма ст.. 72 , 60, 70 СК України, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, не заперечує проти того, що позивачка має частку у спірній квартирі, але йому треба теж купити для себе житло. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 5 листопада 1996р. було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу подружжю було видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 від 05.11.1996р. (а.с.6)

23 квітня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м. (а.с.29)

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 20 січня 2006р.р., про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану маріупольського міського управління юстиції Донецької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 (а.с. 5)

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п.30- рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України.

Ст..70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст.. 72 СК України - до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Таким чином, суд вважає, що позивачка дійсно має право на ? частку спірної квартири, як на майно набуте під час шлюбу з відповідачем, нею не пропущено строк позовної давності - на протязі семи років після розірвання шлюбу сторони намагались мирним шляхом розділити майно набуте під час шлюбу, але про те, що відповідач намагався нерівно розділити набуте майно та про порушення свого права позивачка дізналась лише в грудні 2013року, що підтверджують самі сторони у своїх поясненнях.

Керуючись ст.. ст. 60-61,70 , 72 СК України, ст. ст. 15, 31,57, 58, 59, 60, 196, 213, 214, 215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області, через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Федотова В. М.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали .

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна