_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/754/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Солтановської Ю.О.,

представника позивача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Одеської області в особі правонаступника Таїровська селищна рада об`єднана територіальна громада, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому, визнання незаконним та скасування державного акта на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИВ :

07 листопада 2022 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким: визнати незаконним та скасувати рішення виконкому селищної ради від 27 жовтня 2000 р № 239/293 про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва в АДРЕСА_1 гр ОСОБА_2 . Визнати незаконним та скасувати Державний акт на прав о приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 49565 виданий 14 листопада 2001 р. на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів №239 від 27 жовтня 2000 р.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач стверджує, що відповідачка ОСОБА_2 , використовуючи незаконно видані відповідачем Таїровською селищною радою Одеської області документи намагається заволодіти земельною ділянкою, на якій розтадшований житловий будинок позивачки, та через дії відповідачів її право на земельну ділянку порушено.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 08.11.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

В подальшому ухвалою суду від 02 березня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

18 квітня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кешкентій Дениса Володимировича на електронну адресу суду надійшла заява, в якій він просив зупинити провадження у цивільній справі № 947/26334/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення виконкому, визнання незаконним та скасування державного акта на право приватної власності на землюдо набрання законної сили рішенняу цивільній справі № 947/26181/21 за позовом позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ,приватних нотаріусів Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсними договорів. Відкрити представнику доступ до Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС Адвокатське Бюро «Дениса Кешкентія» код 38786176 е-меїл ІНФОРМАЦІЯ_1. Заяву просив розглянути за відсутності представника та особисто ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 18.04.2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кешкентій Дениса Володимировича про зупинення провадження у справі було відмовлено. Також надано доступ адвокату Кешкентій Д.В. (Адвокатське Бюро «Дениса Кешкентія» код 38786176 е-меїл ІНФОРМАЦІЯ_1) в якості представника ОСОБА_2 до Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання з`явилась представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник Таїровської селищної ради Одеської області у судове засідання не з`явились, про розгляд справи сповіщені належним чином,причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перш за усе, суд зазначає, що жодних клопотань, пояснень, документів, заперечень, відзиву тощо відповідачі під час розгляду справи не надавали, своїм правом бути присутніми у судових засіданнях не скористались, у зв`язку з чим справа розглядається за документами та доказами, наданими представником позивача.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, загальнна площа 159,2, житлова площа 60,3 кв.м., який розташований у АДРЕСА_2 , житловий будинок позивачка купила у ОСОБА_5 , уклавши з ним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 25.08.2021 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (землевпорядна документація була на стадії розробки) . земельна ділянка на якій розташований житловий будинок нікому не належала, державний акт чи будь які інші документи на неї не видавались, що підтверджується наданою Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області інформаційною довідкою вих. № 11/427-21 від 12.08.2621 року (надана до укладення договору купівлі-продажу житлового будинку).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що 12.12.2021 року її стало відомо, що земельній ділянці, не всій, а більшій її частині присвоєно кадастровий номер :50:028:0050, а межа земельної ділянки, якій присвоєно даний кадастровий номер проходить по середині житлового будинку та гаражу.

З технічної документації із землеустрою за замовленням ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 надала разом з заявою наступні документи: копію державного акта на право приватної власності на землю І-ОД №049565 виданий Таїровською селищною радою 14 листопада 2001 року на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів від 27 жовтня 2000 р № 239, Довідку з Адресного реєстру міста Одеси № 5797/2 від 24 листопада 2014 р про відповідність адреси нерухомого майна земельної ділянки передбаченої державним актом на право приватної власності на землю від 14 .11.2001 р І_ОД № 049565 (адреса: АДРЕСА_1)

Відповідно до Технічного звіту по кадастровим вишукуванням та визначення площі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 виконаний на замовлення колишнього власника будинку ОСОБА_5 , вбачається, що межа земельної ділянки кадастровий номер 510136900:50:028:0050, яка належить ОСОБА_2 проходить по середині житлового будинку.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 07.12.2021 року зазначено, що документація із землеустрою на земельну ділянку, передану у власність ОСОБА_2 державним актом І ОД 049565 від 14.11.2001 року не розроблялося. Будь яка документація із землеустрою зазначеної земельної ділянки на зберігання не надходила.

Відповідно до відповіді Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області вих № 9 3353/02-07 від 27.10.2021 року на адвокатський запит вих.. №9 № 2-К/П від 18 жовтня 2021 року про відсутність в Таїровській селищній раді на архівному зберігання рішення Таїровської селищної ради № 239 від 27.10.2000 року.

Як вбачається з відповіді з Одеської державної адміністрації Архівний відділ відокремлене робоче місце № 2 вих. № 45 від 22.11.2021 року на адвокатський запит від 18.10.2021 року вих. № 3-К/П., в книзі рішень Таїровської селищної ради від 27 жовтня 2000 року підшиті рішення з № 291 по № 320, в цій же книзі виявлено (не підшите) рішення виконкому № 239/293 про видачу державного акта для індивідуального садівництва гр. ОСОБА_2 .

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 від 12.10.2000 року, на імя Таїровського селищного голови ОСОБА_8 , в якій вона просить надати їй державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,025 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка належить їй на підставі договору дарування № 1901 від 12 вересня 2000 року.

З тексту рішення виконкому Таїровської селищної ради № 239/293 («293» дописано олівцем) від 27 жовтня 2000 року «Про видачу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 » вбачається, що ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,025 га, яка належить їй згідно договору дарування земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва.

У відповіді з Архівного відділу Одеської районної державної адміністрації №51 від 03.12.3021 року на адвокатський запит № 4-К/П від 03.11.2021 року щодо надання копії рішення виконавчого комітету Таїровської селищної ради від 27 жовтня 2000 р № 239 зазначено, що по документам архівного фонду Таїровської селищної ради зазначене рішення виконкому Таїровської селищної ради(№ 239 від 27 жовтня 2000 року не значиться.

Отже, в Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 495565 від 14 листопада 2001 року внесено неправдиві відомості щодо підстави видачі ОСОБА_2 державного акта, а саме: підставою видачі зазначеного Рішення Таїровської селищної ради народних депутатів від 27 жовтня 2000 року № 239.

Як вбачається з вищевикладеного та зібраними доказами в матеріалах справи, зазначеного рішення не існує.

З урахуванням викладеного, можливо зробити висновок, що рішення виконкому Таїровської селищної ради № 239 від 27 жовтня 2000 року про видачу державного акту на земельну ділянку ОСОБА_2 не існує. Отримана з архівного відділу копія рішення виконкому Таїровської селищної ради № 239/293 («293» написано олівцем) від 27 жовтня 2000 року, яка знаходилася в книзі підшитих рішень з № 291 по № 320 - не підшите, свідчить про його незаконність, і як наслідок - державіний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 49565 від 14 листопада 2001 року виданий на імя ОСОБА_2 є не законним.

Так, державні акти про право власності на земельні ділянки в 2000 році оформлялись та видавались на підставі «Інструкції про порядок складання, видачі. реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності, право власності на землю і право постійного користування, договорів на право тимчасового користування на землю (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 р (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 404 від 03.07.2013 р) далі - Інструкція.

Згідно пункту 1.7 Інструкції - виготовлення державних актів про право власності на земельні ділянки, якими користуються громадяни, підприємства, установи, організації, садівничі товариства відбувається виключно після визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і складання плану земельної ділянки.

Згідно п 1.10. Технічна документація при складанні державних актів включає: При складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення місцевої Ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання у постійне користування , абриси обміру земельної ділянки , план земельної ділянки, складений за результатами обміру, збірний план землевласників і землекористувачів.

Державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий відповідачем Таїровською селищною радою гр. ОСОБА_2 14.11.2001 року серія І-ОД 49565 з порушення м п.7 п 1.10 Інструкції, без рішення місцевої ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність, зазначивши в акті, як підстава видачі державного акта - неіснуюче рішення місцевої ради народних депутатів.

Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування залишається недійсним (правовий висновок ВСУ у справі № 61428цс 15 від 16.03.2016 р.).

Стаття 9 Земельного кодексу України, який діяв до 2002 року визначає перелік повноважень сільських селищних і міських рад районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх територіях, серед яких 1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування , в тому 'числі на умовах оренди у порядку встановленому статтями 17 та 19 цього Кодексу.

Як вбачається з вимог ст. 17 Земельного кодексу України, який діяв на момент складення та видачі Державного акту І-ОД № 49565 від 14 .11.2001 року, закон не передбачав вирішення питання по передачу у власність земельних ділянок громадянам на підставі рішення виконкомів місцевої ради, а виключно на підставі рішення Ради народних депутатів та норм чинного законодавства, зокрема Земельним кодексом України.

Окрім того Земельний кодекс України не передбачав передачу земельної ділянки у приватну власність громадянам та видачу державного акта про право власності на земельну ділянку з підстав зазначених в рішенні виконкому Таїровської селищної ради від 27 жовтня 2000 року № 239/293.

Стаття 41 Конституції України та ст 321 Цивільного кодексу України передбачають недоторканність власності. Це означає, що всі мають утримуватись від безпідставного заволодіння власністю.

Права позивача порушені незаконно та безпідставно виданими відповідачем Таїровською селищною радою гр. ОСОБА_2 державного акта про право приватної власності на земельну ділянку І-ОД № 49565 від 14.11.2001 року без дотримання норм діючого на той час чинного законодавства, без формування землевпорядної документації.

Зі змісту ч 2 ст 144 Конституції України та ч 10 ст 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб в судовому порядку.

Згідно ст 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевої влади, органом влади республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає недійсним та скасовує нормативно - правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст 377 ЦК України позивач має право на частину землі яка зайнята житловим будинком, будівлею спорудою та на частину землі яка є необхідною для їх обслуговування.

Визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на землю у судовому порядку вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав (постанова Великої Палати Верховного Суду Укроаїни від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11 провадження № 14-525цс18).

Згідно ч 1 ст 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового,майнового права та інтересу.

Відповідно до ст 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права повноцінного користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст 41 Конституції України - кожен має право вилодіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю

Відповідно до ч 1 ст 393 Цивільного кодексу України - правовий акт державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника за позовом власника майна визнається незаконним та скасовується.

Верховний суд України у складі колегії суддів Третьої палати Касаційного цивільного суду висловив правову позицію щодо загального принципу цілісності обєкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою від 20.01.2021 року у справі № 308/1274/18 «(« ... при відсутності окремої цивільно - правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкта нерухомості спорудженого на земельній ділянці з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній споруди, будинку…») Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном»».

Так за загальним правилом, закріпленим у частині першій ст. 120 ЗК України, особи які набули право на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки.

Як було встановлено судом, при купівлі житлового будинку земельна ділянка, на якій він розташований за адресою АДРЕСА_2 - нікому не належала, що підтверджено матеріалами справи, і позивач мала право відповідно до чинного законодавства отримати її у власність.

Розглядаючи справу по суті суд бере до уваги, що сторона відповідача з клопотаннями про витребування та забезпечення доказів до суду не звертались, у зв`язку з чим, враховуючи диспозитивність процесу, справа розглядається за наявними у ній документами.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 76- 81, 263-265, 268 ЦПК України, Законом України «Про Іпотеку» , ст.ст. 317, 319, 321,ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Одеської області в особі правонаступника Таївровська селищна рада об`єднана територіальна громада, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення виконкому, визнання незаконним та скасування державного акта на право приватної власності на землю - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Таїровської селищної ради від 27 жовтня 2000 року № 239/293 про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 49565, виданий 14 листопада 2001 року на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів № 239 від 27 жовтня 2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 13 липня 2023 року