Справа 206/1741/23
Провадження 2-о/206/200/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Нестеренко Т.В.,

присяжних Бублейник Ю.Ю., Лещенко К.М.,

за участю секретаря судового засідання Іванової А.В.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Міністерство оборони України про визнання особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця 21.04.2023 звернулася до суду з вказаною вище заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Заява обґрунтована тим, що з 10 березня 2016 року ОСОБА_1 мешкала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його мобілізації в Збройні сили України 07 березня 2022 року, та який зник безвісті під час бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, поблизу населеного пункту Бражківка Харківської області, що підтверджується повідомленням Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, повідомленням про зниклого безвісті від 18.04.2022. Витягом з ЄРДР за № 0000228 від 29.04.2022. Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.03.2022, Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.04.2022, Витягом із доповіді по факту зниклих військо службовців, Довідкою про безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.01.23, які в копії додані до заяви. Мешкали заявник з ОСОБА_3 без реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності мамі заявниці - ОСОБА_4 , що підтверджується договором дарування частини квартири від 23.05.2019, договором дарування частини квартири від 12.10.2021, повідомленням Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, довідкою ОСББ «Будівель 2005» від 21.07.2022, які в копії додані до заяви.

Під час мого проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 народилася малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з моменту народження мешкала з ними по АДРЕСА_2 , але зареєстрована за адресом: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження доньки, довідкою про реєстрацію місця проживання особи, які в копії додані до заяви.

У зв`язку з необхідністю перереєстрації місця проживання доньки за фактичним місцем проживання заявниця звернулася до Самарського відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг га дозвільних процедур Дніпровської міської ради, де їй роз`яснили, що для перереєстрації дитини необхідне рішення суду щодо безвісті зниклого батька, одного повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 про зниклого безвісті батька не достатньо.

Має намір пояснити суду, що не погоджується на визнання ОСОБА_3 померлим, маючи надію, що він живий, можливо у полоні і коли-небудь повернеться додому.

Тому зяавниця вимушена звертатись в суд із заявою про визнання його безвісно відсутнім.

В силу ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Про місце перебування ОСОБА_3 немає відомостей вже більше року, цей факт підтверджується вище зазначеними довідками та повідомленнями.

Враховуючи викладене заявниця просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь Донецької області, безвісно відсутнім.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити заяву у повному обсязі.

У судове засідання представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради Воднєва Н.В. через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення в межах чинного законодавства в інтересах малолітньої ОСОБА_5 ..

Представник Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився просив проводити розгляд даної справи без їх участі.

У судове засідання представник Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не з`явився, просив проводити розгляд справи без їх участі, долучивши до матеріалів справи письмові пояснення, які обґрунтовано тим, що наразі реєстрація місця проживання (перебування), здійснюється на підставі Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), (далі-Порядок) який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022. У вищезазначеному випадку, реєстрація місця проживання (перебування) особи віком до 14 років, здійснюється згідно п.33 Порядку, а саме: подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Враховуючи ч.1 ст.89 чинного Цивільно-процесуального кодексу України: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та на підставі цього приймає відповідне рішення.

У судове засідання представник заінтересованої особи Міністерство оборони України не з`явився, надано письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", особа, зникла безвісти за особливих обставин. - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи, передбачено частиною 1 статті 4 ЗУ " Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ".

Згідно частини 4 статті 8 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не змінює її сімейного стану до моменту розірвання шлюбу за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою.

Особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, також надаються гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими актами законодавства України.

Для членів сімей зниклих безвісти можливим є отримання виплат з моменту встановлення причин зникнення безвісти військовослужбовця і за весь період його зникнення, якщо обставини зникнення є поважними. Для того, щоб оформити виплати, члену сім`ї потрібно подати заяву на ім`я командира військової частини. Виплати мають надаватися до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або визнання їх у встановленому законом порядку безвісти зниклими, детальний порядок закріплений у Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженому постановою КМ України від 30.11.2016 № 884.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника, зазначено в абз.3 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Додатково непрацездатні члени сім`ї, які були на утриманні зниклого, та його діти мають право на пенсію у зв 'язку з втратою годувальника. Таке право виникає через один місяць із дня внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Статтею 30 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Члени сім`ї та батьки безвісти зниклого військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Для реалізації механізму захисту прав та інтересів такої особи, в більшості випадків необхідне рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (ст. ст. 43, 44 Цивільного кодексу).

Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою надає право нотаріусу за останнім місцем її проживання описати належне їй майно та встановити над ним опіку (за заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклування над майном особи, зниклої безвісти, опіка може бути встановлена нотаріусом до ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення «члена сім`ї» не містить.

Так, відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 9 Сімейного кодексу України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї', витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св 18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17, від 02.04.2020 у справі № 357/13948/16-а, від 12.11.2020 у справі № 822/630/17.

Разом з тим, на думку представника заінтересованої особи заявниця не наводить допустимих та належних доказів, які б свідчили про те, що у неї та ОСОБА_3 були взаємні права та обов`язки. Враховуючи вище наведе представник заінтересованої особи просила прийняти дані пояснення до справи. Розглядати заяву без участі представника.

Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши письмові пояснення заінтересованих осіб, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, упереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною першоюстатті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина першастатті 294 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження виданого повторно 05.02.2020 Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Серія НОМЕР_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_2 , батьками якої записано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133. 135 Сімейного кодексу України (а.с.7,9-10).

Відповідно до довідки, яка видана ОСОБА_1 вбачається, що остання мешкає за адресою: АДРЕСА_4 2016 року разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та спільною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.12).

Відповідно до повідомлення про зниклого безвісті вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зник безвісті під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, поблизу населеного пункту Бражківка, Харківської області (а.с. 13-14).

За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості 29.04.2022 за № 0000228 за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 110 КК України (а.с.15).

З витягу з наказу № 45 від 07.03.2022 та № 71 від 11.04.2022 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 призвано за мобілізацією та брав участь у заходах, для забезпечення оборони України (а.с.16-17,19, 20-23).

Відповідно до витягу із доповіді ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 під час повідомлення анкетних даних зазначив дружиною ОСОБА_1 (а.с.18).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.25).

З договору дарування частини квартири від 23.05.2019, який посвідчено державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. вбачається, що ОСОБА_7 безоплатно передав у власність Обдарованому ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) належну йому на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.26-27).

З договору дарування частини квартири від 12.10.2021, вбачається, що ОСОБА_7 безоплатно передав у власність Обдарованому ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) належну йому на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.28-29).

Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_1 , батьками якої записано ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (Серія НОМЕР_3 ) (а.с.30).

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були у квітні 2022 року, то початком його безвістної відсутності слід вважати 1 травня 2022 року.

Приведені вище доводи представника заінтересованої особи Міністерство оборони України не можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 , так як відсутність реєстрації у державному органі реєстрації актів цивільного стану шлюбу між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , не перешкоджають визнанню ОСОБА_3 безвісти відсутнім.

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї та її малолітньої дитини юридичне значення.

Статею 305 ЦПК України, передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 07 травня 2018 року по справі № 225/1297/17 безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другоїстатті 43 Цивільного Кодексу України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2018 року по справі № 225/882/17.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц).

З аналізу вищезазначених правових норм випливає, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Оцінивши всі наявні та досліджені докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну дитину ОСОБА_2 .. Місцезнаходження ОСОБА_3 на даний час не встановлено. Його пошуки не увінчалися успіхом. З 18.04.2022 відсутні будь-які відомості про його місце перебування. За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості 29.04.2022 за № 0000228 за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 110 КК України. Визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім необхідне заявнику для зміни місця реєстрації у встановленому законом порядку спільної дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього та відсутність відомостей про його місцезнаходження протягом року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядкуст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43 ЦК України, 10,19,76-78,81,89,263-265,268,273,293,305,306,309 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Міністерство оборони України, про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь, Донецької області безвісно відсутнім.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко

Присяжні Ю.Ю. Бублейник

К.М. Лещенко