Справа № 138/244/23
Провадження №:2/138/295/23
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2023 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, як органу опіки та піклування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київської Т.Б. від 15.02.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.03.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.06.2023 задоволено заяву про відвід головуючого судді Київської Т.Б.

Ухвалою судді Холодової Т.Ю. від 07.07.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 18.07.2023.

13.07.2023 від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

18.07.2023 сторони та їх представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились. Від представників позивача та служби у справах дітей, а також від ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статей 1, 3 Цивільного кодексу України, статей 2, 4-5, 12-13, 19 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п.33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п.53 рішення ЄСПЛ від 08квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для закриття провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, предметом спору у даній справі є позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів її доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Суд встановив, що в провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області вже перебувала цивільна справа за позовом виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, як органу опіки та піклування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (справа №138/1792/21). Предметом вказаного цивільного позову також було позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Розгляд даної справи відбувся під головуванням судді Київської Т.Б. та рішенням суду від 13.10.2021 у позовні було відмовлено, попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання її дітей, відібрано дітей без позбавлення батьківських прав та вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей відкритті у відділенні Державного ощадного банку України. Вказане рішення набрало законної сили 24.11.2023.

Підставою для звернення до суду з вказаним вище позовом став висновок органу опіки та піклування затверджений рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 145 від 27.05.2021, який в свою чергу є також підставою для звернення до суду у даній цивільній справі. Тобто, фактично позивач вдруге звернувся до суду із аналогічним позовом з тим же самим предметом та з тих же самих підстав.

Вказані вище обставини також стали підставою для задоволення заяви про відвід головуючої судді Київської Т.Б. під час розгляду даної справи.

За наведених обставин та враховуючи підстави та предмет позову, суб`єктивний склад сторін спору, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки як з`ясувалось після відкриття провадження у справі наявне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2021, яке набрало законної сили у цивільній справі № 138/1792/21 за позовом виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, як органу опіки та піклування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, що зумовлює застосування наслідків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 255 ч. 1 п. 3, 260, 258-261 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, як органу опіки та піклування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова