ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2484/23
номер провадження 2-н/695/113/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі судді Ватажок-Сташинської А.В., розглянувши заяву КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ» Золотоніської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 07.07.2023 надійшла заява КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ» Золотоніської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та поводження з побутовими відходами за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 7 228 грн 51 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 № 14, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Звертаючись до суду з даною заявою, КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «МІСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ» Золотоніської міської ради просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та поводження з побутовими відходами за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 7 228 грн 51 коп за період з березня 2022 року по червень 2023 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що між КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МІСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ» Золотоніської міської ради та ОСОБА_1 укладено Договір № 2669 від 22.03.2013 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення фізичним особам та Договір № 2669 від 22.03.2013 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів за контейнерною схемою за адресою: АДРЕСА_1 . КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «МІСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ» Золотоніської міської ради виконало взяті на себе зобов`язання з надання відповідних послуг за вказаною адресою, проте боржник з березня 2022 року сплачує надані послуги не в повному обсязі та станом на червень 2023 року за нею обліковується заборгованість на загальну суму 7 228 грн 51 коп.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Згідно з ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З доданих до заяви документів судом встановлено, що за об`єктом побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МІСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ» Золотоніської міської ради відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 на підставі Договору № 2669 від 22.03.2013 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення фізичним особам та Договору № 2669 від 22.03.2013 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів за контейнерною схемою.

Разом з тим, згідно з листом Відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 637 від 10.07.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на день звернення з даною заявою до суду про те, хто є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 суду не надано.

Крім того, до заяви не додано доказів на підтвердження того, що за вказаною адресою у період з березня 2022 року по червень 2023 року проживала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, на підставі викладеного вище, з матеріалів заяви вбачається, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження безспірності заявлених вимог, долучені до заяви документи мають суперечності зі змістом викладених у заяві про видачу судового наказу аргументів.

Отже, в порушення п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано інших документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Так, п. 8 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 9 та п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 № 14 наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Отже, за вище встановлених судом обставин вбачається, що характер наявних між сторонами відносини не є безспірним, а отже вимоги заявника не можуть бути задоволені в порядку наказного провадження за заявою поданою у вказаному вигляді.

Відтак, у видачі судового наказу належить відмовити.

Згідно з положеннями ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 160-167, 169, 186, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ» Золотоніської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська