Справа № 158/828/23 Головуючий у 1 інстанції: Поліщук С. В.
Провадження № 22-ц/802/780/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договром, за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Савчин Анастасії Ігорівни на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 15 червня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2029744, який підписано електронним підписом позичальника і за умовами якого кредитор надав позичальнику позику в розмірі 3 700 грн, а позичальник зобов`язувалась повернути кредитору грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково, а також сплатити проценти від суми позики.

Позивач також зазначав, що товариство свої зобов`язання за договором виконало і перерахувало на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти, які остання отримала. Натомість позичальник свої зобов`язання по поверненню позики та процентів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 12 106 грн, з яких 3 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 8 406 грн - сума заборгованості за процентами.

27 червня 2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 27062022, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Лінеура Україна», в тому числі і щодо ОСОБА_1 .

Крім того 27 червня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем по справі ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 18209-06/2021, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 7 400 грн, яка зобов`язалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти. Натомість позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 23 051 грн, з яких 7 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 651 грн - сума заборгованості за процентами.

18 лютого 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 18022022, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», в тому числі і щодо ОСОБА_1

20 липня 2021 року між ТзОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /449015, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого ТзОВ «Гоуфінгоу» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 6 000 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти. Натомість позичальник свої зобов`язання по поверненню позики та сплаті процентів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 23 910 грн, з яких 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17 910 грн - сума заборгованості за процентами.

19 квітня 2022 року ТзОВ «Гоуфінгоу» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали між собою договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Гоуфінгоу», в тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 .

Крім того, 27 липня 2021 року між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № , який підписано шляхом підписання акцепту оферти, відповідно до умов якого ТзОВ «Інфінанс» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 8 359 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії договору позики, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти. Натомість позичальник свої зобов`язання по поверненню позики та сплати процентів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 93 934,61 грн, з яких 8 359 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 85 575,61 грн - сума заборгованості за процентами.

24 листопада 2022 року між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Інфінанс», в тому числі і щодо боржника ОСОБА_1

18 серпня 2021 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /719670, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 8 000 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти. Натомість позичальник свої зобов`язання по поверненню позики та процентів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 32 000 грн, з яких 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 24 000 грн - сума заборгованості за процентами.

19 квітня 2022 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», у тому числі і щодо позичальника ОСОБА_1 .

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитними договорами не виконувала, після відступлення позивачу права грошової вимоги остання не здійснила жодного платежу на погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунки первісних кредиторів, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 в користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 2029744 від 15 червня 2021 року, № 18209-06/2021 від 27 червня 2021 року, № /449015 від 20 липня 2021 року, за договором позики № від 27 липня 2021 року та № /719670 від 18 серпня 2021 року на загальну суму 185 001,61 грн, а також просив стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2023 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2029744 від 15 червня 2021 року в розмірі 12 106 грн; за кредитним договором № 18209-06/2021 від 27 червня 2021 року в розмірі 23 051 грн; за кредитним договором № /449015 від 20 липня 2021 року в розмірі 23 910 грн; за кредитним договором № /719670 від 18 серпня 2021 року в розмірі 32 000 грн; за договором позики № від 27 липня 2021 року в розмірі 93 934,61 грн, а всього на загальну суму 185 001,61 грн.

Стягнуто з відповідачки в користь позивача судовий збір у розмірі 2 775,02 грн.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Савчин А. І. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу представника відповідачки Савчин А. І. залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2029744, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого ТзОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 3 700 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення договору позики, або достроково та сплатити проценти від суми позики (а. с. 11-17). Строк користування кредитними коштами було продовжено до 13 серпня 2021 року, а пізніше до 15 вересня 2021 року (а. с. 20, 23), відсоткова ставка за один день користування кредитом складає - 1,90 %, а річна відсоткова ставка - 693,50 %, (а. с.18-19).

При цьому судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за цим кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 12 106 грн, з яких 3 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 8 406 грн - сума заборгованості за процентами (а. с. 154-156).

27 червня 2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 27062022, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Лінеура Україна», в тому числі і щодо позичальника ОСОБА_1 (а. с. 26-27).

27 червня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 18209-06/2021, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 7 400 грн, а позичальник зобов`язувалась повернути кредитору грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково та сплатити проценти від суми позики (а. с. 36, 150), відсоткова ставка за один день користування цим кредитом складає - 1,75 %, а річна відсоткова ставка - 638,75 %, (а. с. 39).

При цьому судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 23 051 грн, з яких 7 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 651 грн - сума заборгованості за процентами (а. с. 148-149).

18 лютого 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», в тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 (а. с.40-42).

20 липня 2021 року між ТзОВ «Гоуфінгоу» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /449015, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого ТзОВ «Гоуфінгоу» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 6 000 грн, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково та сплатити проценти від суми позики (а. с. 50), відсоткова ставка за один день користування цим кредитом складає - 2,45 %, а річна відсоткова ставка - 894,25 %, (а. с. 52).

При цьому судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню позики та сплати процентів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 23 910 грн, з яких 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17 910 грн - сума заборгованості за процентами (а. с. 57).

19 квітня 2022 року між ТзОВ «Гоуфінгоу» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Гоуфінгоу», у тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 (а. с. 53-54).

27 липня 2021 року між ТзОВ «Інфінанс» та позичальником ОСОБА_1 був укладений договір позики № , який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого ТзОВ «Інфінанс» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 8 359 грн, а позичальник зобов`язувалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії договору позики або достроково та сплатити проценти від суми позики (а. с. 62, 63, 67), відсоткова ставка за один день користування цим кредитом складає - 1,75 %, а річна відсоткова ставка - 638,75 %, (а. с. 64).

При цьому судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню позики та сплати процентів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 93 934,61 грн, з яких 8 359 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 85 575,61 грн - сума заборгованості за процентами (а. с. 72).

24 листопада 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Фінансова компанія «Інфінанс», у тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 (а. с. 68, 69).

18 серпня 2021 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /719670, який підписано електронним підписом позичальника, відповідно до умов якого ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало позичальнику ОСОБА_1 позику в розмірі 8 000 грн, а позичальник зобов`язувалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково та сплатити проценти від суми позики (а. с. 76, 77), відсоткова ставка за один день користування цим кредитом складає - 2,50 %, а річна відсоткова ставка - 912,50 %, (а. с. 78).

При цьому судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню боргу та сплати процентів за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 32 000 грн, з яких 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 24 000 грн - сума заборгованості за процентами (а. с. 84).

19 квітня 2022 року ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», в тому числі і до боржника ОСОБА_1 (а. с. 79-81).

За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Як передбачено частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 статті 642 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`занні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина 1, 2 статті 516 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1046 ЦК України, частина 1 статті 1049 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Отже судом встановлено, що кредитні договори з позичальником ОСОБА_1 були укладені в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частиниа 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За положеннями частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закон).

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому судом встановлено, що кредитні договори та договір позики були укладені з позичальником ОСОБА_1 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідачка використала для підтвердження підписання договорів позики.

З урахуванням того, що без здійснення вказаних дій відповідачкою зазначені договори не були б укладені між сторонами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» є такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, а укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки.

За положеннями статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами та договором позики на підставі укладених договорів про відступлення права вимоги, а відповідачка ОСОБА_1 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання договорів електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.

Крім цього судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов?язання за кредитними договорами і договором позики, внаслідок чого утворилася заборгованість за цими договорами.

До своєї позовної заяви позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» додав відповідні розрахунки щодо розміру заборгованості за укладеними договорами.

Будь-яких доказів на спростування встановлених обставин сторона відповідача суду не надала, хоча відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що зазначені договори ОСОБА_1 не підписувала з огляду на таке.

Як було встановлено судом, кредитні договори та договір позики підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс -повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладені. Таким чином, наявні усі підстави вважати, що при укладенні спірних договорів з відповідачем по справі ОСОБА_1 кредитодавці дотримались вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, на яких договори було укладено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Савчин Анастасії Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді