Провадження № 2/369/1038/23
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

секретаря Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 року Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2004 року, між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб.08 жовтня 2021 року за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. За час шлюбу у подружжя народилася спільна дитина ОСОБА_4 . За час шлюбу Сторонами було придбано автомобіль «Jeep Patriot» 4x4, 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 видане на ім`я Відповідача ОСОБА_2 . Таким чином, вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що востаннє бачив та користувався спірним Автомобілем 27 серпня 2021 року, і саме в цей день, передав Відповідачеві Автомобіль, для поїздки Відповідача із спільною дитиною за батьків Відповідача. Вказує, в цей час між Позивачем та Відповідачем тривав судовий процес про розірвання шлюбу, сторони все більше сварилися та не находили спільної мови, з приводу розподілу спільного майна (майнових прав та зобов`язань). Позивач, передбачаючи ймовірне не повернення Автомобіля і подальші суперечки з Відповідачем, стосовного його поділу, звернувся до суб`єкта оціночної діяльності за звітом про оцінку Автомобіля. Відповідно до Звіту про оцінку майна від 27.08.2021 р. вказаний автомобіль, на відповідну дату мав ринкову вартість - 221 700 (двісті двадцять одна тисяч сімсот) гривень 00 копійок. Зазначає, що 24 вересня 2021 року належний Позивачеві та Відповідачеві на праві спільної сумісної власності автомобіль, Відповідачем було відчужено на користь третьої особи. Оскільки, вказаний автомобіль без згоди та волі Позивача був відчужений Відповідачем особі та перебуває у її власності, Позивач вважає за необхідне стягнути із Відповідача ринкової вартості автомобіля на час його поділу. Так вартість автомобіля відповідно до Звіту становить 221 700, 09 гривень, вартості автомобіля становить 110850,00 гривень.

На підставі викладеного, просив суд: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки Jeep Patriot 4x4, 2008 року випуску; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості спільної сумісної власності, а саме суму у розмірі 110 850,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у справі.

23.03.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить заявлені позовні вимоги залишити без задоволення. Свої вимоги мотивує тим, що позивач не надав доказів належності їй транспортного засобу, а додані до позовної заяви звіт про оцінку майна не містить підписів і печаток експертної юридичної чи фізичної особи. Зазначає, що під час шлюбу укладеного 20.11.2004 року між нею та ОСОБА_5 велося спільне господарство та придбавалося, покращувалися житлові умови. Від спільного шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем. Зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного України обов`язку утримувати свою дитину, матеріальної допомоги не надає. Вказує, що її дохід складає мінімальний розмір заробітної плати, а позивач ухиляється від утримання дитини та забезпечення її матеріально та не йде на діалог з цього приводу, тому позивач змушена була продати автомобіль марки «Jeep Patriot 4x4», 2008 року випуску. У зв`язку з фізичним зносом вище зазначеного транспортного засобу, яка зумовлена частковою втратою первісних технічних та технологічних якостей транспортного засобу, його складників, яка відбулася під час його експлуатації з 2019 по 2021 рік вартість вказаного автомобіля відповідно до Договору №3246/2021/2808726 від 21.09.2021 року склала 81 000,00 грн.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Герус Ю.М. надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та його представника. Позовній вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, представник відповідача адвокат Перепьолкіна Ю.В. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі відповідача та її представника.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи, 20 листопада 2004 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №285.Прізвище після реєстрації шлюбу дружини « ОСОБА_7 ».

Від шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 19.05.2009 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.10.2021 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 розірвано.

За час проживання в шлюбі сторонами придбано майно - автомобіль марки «Jeep Patriot» 4x4, 2008 року випуску, який зареєстровано 04.09.2019 року. Відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 власником вказаного автомобіля є ОСОБА_8 .

Відповідно до Звіту визначення ринкової вартості транспортного засобу від 27.08.2021 року, складеного Центром незалежної оцінки Приватним підприємством «Актив інвест» ринкова вартість автомобіля марки « Jeep Patriot» 4x4, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску станом на 27.08.2021 року складає 221 700, 00 грн.

Як убачається з матеріалів справи, що вказаний автомобіль відповідачем було відчужено.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу№3246/2021/2808726 від 21.09.2021 року ОСОБА_8 передала у власність покупцеві ОСОБА_9 транспортний засіб марки «Jeep Patriot» 4x4, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску. Згідно з п.3.1. за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 81 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. п. 22, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угоди (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Судом встановлено, що автомобіль був придбаний подружжям в період перебування у шлюбі, отже був їх спільною сумісною власністю, згідно із ст.60 СК.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у цивільній справі № 209/3085/20 зауважує, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Інакше кажучи, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду (див. висновок, сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц). Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання

Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007№ 11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» роз`яснив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При розгляді справи, сторони визнавали той факт, що автомобіль був проданий без згоди позивача.

Сторони не погодили між собою вартість автомобіля, що підлягає поділу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відчуження спірного автомобіля без згоди позивачки та використання коштів на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї, що надає право позивачу на отримання половини його вартості (правові висновки Верховного Суду України, висловлені у постановах: від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16; від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1587цс16).

Вирішуючи питання про розмір компенсації суд керується наступним.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст.65 СК України, при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Поскільки на момент вирішення судом спору автомобіль було відчужено за договором купівлі-продажу і він не належить подружжю, а належить іншій особі, то майном, яке підлягає розподілу є не автомобіль, а грошові кошти, отримані від його реалізації.

Позивачем на підтвердження вартості вказаного автомобіля надано суду Звіт визначення ринкової вартості транспортного засобу від 27.08.2021 року, складеного Центром незалежної оцінки Приватним підприємством «Актив інвест», відповідно до якого ринкова вартість автомобіля марки « Jeep Patriot» 4x4, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску станом на 27.08.2021 року складає 221 700, 00 грн.

Відповідач на підтвердження вартості вказаного автомобіля надав договір купівлі-продажу транспортного засобу №3246/2021/2808726 від 21.09.2021 року, згідно з яким позивач продала автомобіль ОСОБА_9 . В договорі ціна транспортного засобу складає 81 000, 00 грн.

Суд, досліджуючи Звіт визначення ринкової вартості транспортного засобу від 27.08.2021 року, наданого позивачем, встановив, що вказаний звіт не підписаний оцінювачем ОСОБА_10 та директором ОСОБА_11 .

Таким чином, суд визнає вищевказаний Звіт неналежним доказом на підтвердження ринкової вартості автомобіля марки « Jeep Patriot» 4x4, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску.

Визначаючи вартість вказаного автомобіля, суд надає перевагу договору купівлі-продажу, адже в договорі купівлі-продажу зазначено саме той автомобіль, вартість якого підлягає визначенню.

Тому суд визначає вартість автомобіля «Jeep Patriot» 4x4, 2008 року випуску у розмірі 81 000, 00 грн.

Поділ автомобіля суд здійснює шляхом стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40 500, 00 грн грошової компенсації замість його частки в розмірі 1/2 у праві спільної сумісної власності на автомобіль «Jeep Patriot» НОМЕР_3 .

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із встановлених обставин справи, з огляду на те, що відповідач продав спільне сумісне майно (автомобілі), а також враховуючи право позивача на компенсацію своєї частки у проданому майні, рівність вартості спільного майна, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу - автомобіля «Jeep Patriot» 4x4, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску у розмірі - 40 500, 00 грн.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 908 грн. 00 коп..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 57, 60, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 206, 141, 206, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки Jeep Patriot 4x4, 2008 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості спільної сумісної власності, а саме суму у розмірі 40 500 (сорок тисяч п`ятсот) грн, 00 коп.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Андрій ВОЛЧКО