КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/3290/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Мостова Г.І., Слюсар Т.А.

при секретарі Рагушіна І.В.

за участю: представник скаржника - адвокат Шапран Л.І.

позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т.Г.,

у цивільній справі №757/10001/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за результатами розгляду якого просив визнати незаконним і скасувати наказ в.о. директора виконавчого регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 06 січня 2022 року № 1-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що 18 січня 2022 року він отримав наказ регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 06 січня 2022 року № 1-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого йому оголошено догану. Вказаний наказ вважає незаконним, оскільки перевірку щодо його наявності на робочому місці було проведено за відсутності відповідного наказу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця. Крім того, відсутність позивача на робочому місці 02 грудня 2021 року протягом 1 години, була зумовлена необхідністю придбання ліків, що є поважною причиною, а відтак, його відсутність на робочому місці не є порушенням трудової дисципліни.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року позов задоволено.

Визнано незаконним і скасовано наказ в.о. директора виконавчого регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 18 січня 2022 року № 1-Н/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Не погоджуючись із рішенням суду АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, посилаючись неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та постанови нове за яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що відсутність позивача на робочому місці протягом 1 год. 25 хв. у зв`язку з покупкою ліків, є діями для надання медичної самодопомоги при критичному стані, оскільки позивач за медичної допомогою не звертався. Вважає, що позивач виклав обставини для надання собі медичної самодопомоги таким чином, задля надання їм обґрунтованості. З метою уникнення дисциплінарної відповідальності, адже відсутність його на робочому місці в робочий час є порушенням трудової дисципліни.

20 лютого 2023 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з якого вбачається, що останній не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін. Вказуючи, що відсутність його на робочому місці, була спричинена у зв`язку з необхідність придбання ліків.

08 травня 2023 року від АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» надійшло клопотання про закриття провадження у справі, з підстав того, що трудові відносини між сторонами припинилися з ініціативи позивача - звільнення з посади у зв`язку з виходом на пенсію. Тобто, відсутній предмет спору.

Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, виходячи з вимог ст. 255 ЦПК України, з урахуванням пояснень наданих сторонами по справі, з підстав того, що трудові відносини між сторонами припинилися з ініціативи позивача - звільнення з посади у зв`язку з виходом на пенсію. Тобто, відсутній предмет спору.

У судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був відсутній на робочому місці 02 грудня 2021 року в післяобідній час протягом 1 години 25 хвилин у зв`язку з покупкою в аптеці ліків, що є діями для надання медичної самодопомоги при критичному стані. Також, судом враховано, що відповідачем вказаних обставин не спростовано.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, виходячи з наступного.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 працював в АТ «Укрзалізниця» на посаді юрисконсульта 1 категорії відділу координації правової роботи підрозділів структурного підрозділу юридична служба регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Відповідно до наказу Філії «Про встановлення норми тривалості робочого часу працівникам регіональної філії на 2021 рік» від 23.09.2020 №289-Н встановлена на 2021 рік тривалість щоденної роботи 8,25 год. (8 год. 15 хв.), по п`ятницях 7-00 год., та такий режим роботи: початок роботи - 8 год. 00 хв., закінчення роботи - 17 год. 00 хв. (по п`ятницях - 15 год. 45 хв.), перерва для відпочинку і харчування - з 12 год. 00 хв. до 12 год. 45 хв. (а.с. 92-94).

Згідно розділу ІІ правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників управління ДТГО «Південно-Західна залізниця», працівники зобов`язані, зокрема, дотримуватися порядку і правил, установлених чинним законодавством, правил технічної експлуатації залізниць, наказів інструкції та інших нормативних актів, що діють на залізничному транспорті, точно та своєчасно виконувати розпорядження керівництва. Розділом VІ Положення визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (а.с. 95-99).

02 грудня 2021 року керівництво юридичної служби провело перевірку щодо дотримання трудової дисципліни ОСОБА_1 , в результаті якої встановлено, що 02 грудня 2021 року в період робочого часу з 14 год. 15 хв. до 15 год. 40 хв. останній був відсутній на робочому місці.

07 грудня 2021 року проведено нараду при в.о. начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», на якій розглянуто випадок порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, отримано письмові пояснення останнього та було вирішено ініціювати перед керівництвом регіональної Філії питання щодо оголошення позивачу догани (а.с. 89-91).

Наказом регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1-Н/к від 06 січня 2022 року, за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме у відсутності на роботі у робочий час з 14 год. 15 хв. до 15 год. 40 хв. без поважних причин, ОСОБА_1 оголошено догану. Згідно вказаного наказу, під час проведення наради 07 грудня 2021 року, ОСОБА_1 надав пояснення, що 02 грудня 2021 року був відсутній на робочому місці у зазначений час у зв`язку з погіршенням стан самопочуття і він пішов в аптеку щоб придбати ліки (а.с. 06, 08, 12).

Згідно квитанції Аптека № 10, 02 грудня 2021 року о 15:16:35 були придбані ліки: нітрогліцерин та магнікор (а.с. 07).

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

За змістом ч. 1 ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (ч. 1 ст. 147 КЗпП України).

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина особи як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини, а так само за відсутності будь-якої зі складових елементів дисциплінарного проступку, працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

У трудовому законодавстві визначено певну процедуру притягнення фізичної особи до дисциплінарної відповідальності як одного з видів юридичної відповідальності, дотримання якої є передумовою правомірності застосованих до працівника заходів.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Обов`язкове отримання пояснень від особи, яка підозрюється або яку звинувачено у порушенні трудової дисципліни, є однією з важливих форм гарантій, наданих працівникові для захисту своїх законних прав та інтересів, з метою недопущення безпідставного застосування стягнення.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, доведених відповідними доказами, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним умисно або з необережності.

У постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі №487/1885/17 (провадження № 61-25009св18) вказано, що «підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника».

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний наказ прийнято регіональною філією «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме у відсутності на роботі у робочий час з 14 год. 15 хв. до 15 год. 40 хв. без поважних причин.

Згідно наказу, під час проведення наради 07 грудня 2021 року, ОСОБА_1 надав пояснення, що 02 грудня 2021 року він був відсутній на робочому місці у зазначений час у зв`язку з погіршенням стану самопочуття і він пішов в аптеку щоб придбати ліки.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 щодо перебування ним у зазначений час в аптеці, підтверджуються квитанцією Аптеки № 10, згідно якої, 02 грудня 2021 року о 15:16:35 були придбані ліки: нітрогліцерин та магнікор.

Вказані обставини свідчать, що відсутність позивача на робочому місці протягом 1 години 25 хвилин (з 14 год. 15 хв. до 15 год. 40 хв.) є діями для надання медичної самодопомоги при критичному стані.

Відповідачем зазначені обставини не спростовано.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення даного позову.

Посилання скаржника на передчасність висновків суду про те, що відсутність позивача на робочому місці протягом 1 год. 25 хв. є діями для надання медичної самодопомоги, оскільки позивач за медичної допомогою не звертався, є безпідставними, оскільки саме по собі не звернення позивача за медичною допомогою, не може свідчити про неправдивість наданих ОСОБА_1 пояснень щодо погіршення стану самопочуття.

Посилання скаржника на те, що позивач виклав обставини для надання собі медичної самодопомоги таким чином, задля надання їм обґрунтованості та уникнення дисциплінарної відповідальності, є лише припущенням скаржника, яке не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування на підставі доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2023 року.

Суддя - доповідач:

Судді: