17.07.2023 227/603/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Михайловської Т.П.,

представника позивача Оніпко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніпко Наталя Олександрівна, до Органу опіки та піклування Криворізької сільської ради, третя особа: Добропільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Органу опіки та піклування Криворізької сільської ради, третя особа: Добропільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що з 2009 року перебував у сімейних стосунках з ОСОБА_2 та проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Мешкали у селі Ілліча Костянтинівскього району Донецької області. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина - ОСОБА_3 . Біологічним батьком дитини є ОСОБА_1 , однак оскільки шлюб офіційно не був зареєстрований, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записані за її вказівкою. 25.07.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, а позивач з дочкою ОСОБА_3 та дітьми покійної дружини продовжили мешкати разом у селі Добропіллі. ОСОБА_1 виконує батьківські обов`язки по відношенню до усіх дітей, виховує їх та утримує. Малолітня дитина ОСОБА_3 вважає ОСОБА_1 своїм батьком.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ілліча Костянтинівського району Донецької області, Україна, а також внести зміни до актового запису №25 від 03 жовтня 2011 року про народження ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ілліча Костянтинівського району Донецької області, Україна, складеного виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, зазначивши у графі «відомості про батька» - « ОСОБА_1 , громадянин України», змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Криворізької сільської ради, третя особа: Добропільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, було прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача - адвокат Оніпко Н.О., просила суд розглянути справу без участі позивача через його хворобу на онкологію. Також підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи мається відповідне поштове повідомлення. Але 17.07.2023 року від начальника Криворізької сільської військової адміністрації надійшла заява за вихідним номером 02-45/295/1, про розгляд справи без участі їх представника та вирішення справи на розсуд суду.

Представник третьої особи, Добропільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, також в судове засідання не з`явився, але 05.05.2023 року на адресу суду від начальника відділу надходила заява про розгляд справи без участі їх представника.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши заяви відповідача та третьої особи, допитавши свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Як зазначив ОСОБА_1 у позовній заяві, він з 2009 року перебував у сімейних стосунках з ОСОБА_2 та у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька - ОСОБА_3 , відомості про батька були внесені за вказівкою матері, оскільки в офіційному шлюбі вони не перебували. Згодом, а саме 25.07.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 офіційно уклали шлюб, після чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, а дитина ОСОБА_3 та діти від попередніх відносин залишились мешкати разом з позивачем. У зв`язку з тим, що малолітня дитина ОСОБА_3 є рідною донькою позивача, він бажає визнати своє батьківство.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №25, батьками дитини зазначені - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.12).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 17.04.2023 року, відомості про батька ОСОБА_3 були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері дитини (а.с.29).

25.07.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної РАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №157. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого Добропільським відділом державної РАЦС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №728 (а.с.14).

Відповідно до ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали разом без реєстрації шлюбу, а в 2011 році у них народилась донька ОСОБА_3 , батьком дитини є ОСОБА_1 , він виховує дитину та піклується про неї.

Опитана в судовому засіданні дитина ОСОБА_3 пояснила, що її батьком є ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача надала суду звіт про встановлення батьківства ДНК, проведеного лабораторією «Endeavor DNA» №369646 від 30.05.2023 року, з якого встановлено, що ймовірність встановлення батьківства дитини ОСОБА_3 з передбачуваним батьком ОСОБА_1 , складає 99,99999996% відсотків.

Отже порівняльним аналізом встановлено, що дитина ОСОБА_3 може бути біологічною донькою ОСОБА_1 , з вірогідністю 99,99999996% відсотків.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та ст. ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачають, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ч. 1 ст. 121 СК України).

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Отже доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова), спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 8 Постанови визначено, що судове рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

Пояснення ОСОБА_1 у позовній заяві про визнання батьківства, а також пояснення свідків та дитини повністю узгоджуються та відповідають матеріалам справи. Також підтверджується звітом ДНК про встановлення батьківства, з вірогідністю 99,99999996% відсотків, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи вимоги позивача, які обґрунтовані належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про те, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 122, 125 СК України, ст. ст. 77-80, 95, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніпко Наталя Олександрівна, до Органу опіки та піклування Криворізької сільської ради, третя особа: Добропільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уродженця с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_4 виданий 11 січня 2001 року Костянтинівським РВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області, Україна.

Внести зміни до актового запису № 25 від 03 жовтня 2011 року про народження ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області, Україна, складеного виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, зазначивши в графі «відомості про батька» - « ОСОБА_1 , громадянин України», та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя В.М. Любчик

17.07.2023