Провадження № 2/643/1199/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О. розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про забезпечення позову, яка подана позивачем ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 13.07.2018 року між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_3 (покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3687.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою по справі визначено суддю Черняєву Т.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2023 року прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Призначено підготовче судове засідання.

Так, згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 06 березня 2023 року, клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лютянської Ніни Семенівни про передачу справи на розгляд іншому суду задоволено. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Олійника О.О.

До суду 10.02.2022 року надійшла заява про забезпечення позову від ОСОБА_1 , яка не була розглянута попереднім складом суду через активні бойові дії на території м. Харкова.

У даній заяві про забезпечення позову заявник просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання даної заяви та в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до договору купівлі-продажу від 13.07.2018 року зареєстрована за ОСОБА_3 на праві приватної власності та заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно вказаної квартири, проводити її реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати її відчуження.

До заяви додано довідка про отримання ОСОБА_1 тимчасової допомоги особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію. Розмір такої допомоги за півріччя становить 11 284 грн. 00 коп.

Інших доказів стосовно матеріального становища заявника: довідки про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо до заяви надано не було.

Клопотання заявника про звільнення його від сплати судового збору обґрунтовується тим, що заявник знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та клопотанням про звільнення від сплати судового збору за її подання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору для фізичних осіб становить 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Заявником не сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову та не надано доказів, що позивач має пільги щодо сплати судового збору, що визначені ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відстрочення, розстрочення, зменшення розміру оплати судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не наведено обґрунтованих доводів і не надано належних доказів на підтвердження його важкого матеріального стану, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом порядку розмірі. Долучена до клопотання довідка про отримання державної соціальної допомоги особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію, не свідчить про те, що у ОСОБА_1 відсутні інші джерела доходу, зокрема наявність грошових коштів на рахунках у банках, наявність роботи, або доходів від іншої діяльності тощо.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що розмір судового збору, який він має сплатити, перевищує 5 % розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 11.11.2020 року у справі № 9901/77/20.

Докази надані в обґрунтування доводів клопотання про звільнення від сплати судового збору, а саме: довідка про отримання державної соціальної допомоги особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію, не є достатнім для доказування скрутного матеріального становища заявника, оскільки у позивача можуть бути інші види доходів і для перевірки майнового стану заявника, суду необхідно надати довідку про доходи за попередній календарний рік, відсутність банківських рахунків або грошових коштів на них, відсутність роботи або інших джерел доходу для того щоб суд міг пересвідчитися про майновий стан позивача та відсутність у нього інших доходів.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України - до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України - Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки суд відмовив заявнику у задоволенні клопотання про звільнення від судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд вирішив повернути заяву заявнику.

Керуючись ст. 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову від 10.02.2022 року у цій справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - О.О. Олійник