1Справа № 335/2370/23 2/335/1311/2023
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
19 липня 2023 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Безштанківської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «ЛЕКСЛІГА», третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про стягнення боргу,-
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ТОВ «ЛЕКСЛІГА», третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про стягнення боргу.
В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що 17.10.2013 ОСОБА_1 передала в якості займу ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. на строк до 31.12.2020 року, про що було укладено відповідний договір.
В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики 17.10.2013 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛЕКСЛІГА» укладено Договір поруки поруки за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов`язання сплатити позивачу несплачену Боржником суму боргу у разі порушення (невиконання чи неналежного) виконання боржником свого обов`язку за договором позики.
Боржник свої зобов`язання за Договором позики не виконав, у зв`язку із чим позивач звернулась до поручителя з вимогою про погашення заборгованості, проте вказана вимога позивача була проігнорована відповідачем, сума боргу не повернута.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 200 000,00 грн.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
У визначений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.
Ухвалою суду від 31 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справи, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
17 травня 2023 року до суду було подано спільну заяву про укладення мирової угоди, яка була підписана позивачем ОСОБА_1 , відповідачем - директором ТОВ «ЛЕКСЛІГА» Бауер Л.О., та третьою особою - ОСОБА_2 , до якої було додано саму мирову угоду, яка підписана позивачем ОСОБА_1 та директором ТОВ «ЛЕКСЛІГА» Бауер Л.О.
За умовами мирової угоди від 16.05.2023, ОСОБА_1 та ТОВ «ЛЕКСЛІГА» в особі директора Бауер Л.О., дійшли згоди про те, що ТОВ «ЛЕКСЛІГА» в рахунок погашення боргу за договором позики від 17.10.2013 у сумі 200 000,00 грн. передає належну на праві власності ТОВ «ЛЕКСЛІГА» квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 приймає зазначену квартиру в рахунок погашення зазначених боргових зобов`язань. Сторони дійшли згоди визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Після укладення цієї мирової угоди припиняються будь-які вимоги ОСОБА_1 з приводу Договору поруки від 17.10.2013 та Договору позики від 17.10.2013, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 24 травня 2023 року у затвердженні мирової угоди було відмовлено.
Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, разом з цим, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ТОВ «ЛЕКСЛІГА» належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з`явилося,причини не явки суду не повідомило, заяви про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив не подано.
Третя особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засіданняне з`явилась, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що 17.10.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики.
Відповідно до умов Договору позики (п.1, 2), загальна сума позики становить 200 000,00 гривень. Позика є безпроцентною. Строк надання позики 31.12.2020 року.
В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛЕКСЛІГА» в особі директора Чалаплюка С.В. 17.10.2013 укладено Договір поруки.
Відповідно до п.1.1 Договору поруки поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_2 обов`язку щодо сплати основного боргу, який становить 200 000,00 грн. за Договором позики від 17.10.2013 року.
У разі порушення боржником обов`язку за основним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.1.4).
Згідно п.3.1 Договору поруки від 17.10.2013 у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником свого обов`язку за договором позики від 17.10.2013, кредитор вправі звернутися з вимогою про виконання такого обов`язку як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За приписами ч.1, ч.2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позивач зазначила, що позичальником ОСОБА_2 зобов`язання за договором позики від 17.10.2023 не виконанні, сума боргу не повернута у зв`язку із чим вона зверталась до поручителя з вимогою про погашення заборгованості. Разом з цим, відповідачем вимога про погашення заборгованості проігнорована. Доказів які б спростовували цю обставину відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З урахуванням зазначеного, оскільки судом встановлено, що позичальником взяті за договором позики від 17.10.2013 зобов`язання не виконані належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Позивач ОСОБА_1 відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 2 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «ЛЕКСЛІГА», третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ЛЕКСЛІГА» на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ЛЕКСЛІГА» судовий збір на користь держави у сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його складання надіслати відповідачеві рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складено в повному обсязі 19 липня 2023 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕКСЛІГА» (, адреса: 69005, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.133, кв.164).

Третя особа: ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 )

Суддя: А.Б.Алєксєєнко