Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. Справа153/1574/21

Провадження2/153/341/21-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької - Онілової А.Г.

секретар судового засідання Сарафімовська Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямполі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 заявила позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Качківка Могилів-Подільського (Ямпільського) району Вінницької області, померла її баба - ОСОБА_4 . Вказала, що вона звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та за життя належали спадкодавцю (її бабі) - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Качківка Могилів-Подільського (Ямпільського) району Вінницької області. Зазначила, що свої вимоги вона мотивувала тим, що після смерті баби залишилося спадкове майна у вигляді земельних ділянок, а також житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Після її смерті, спадщину вона фактично прийняла належним чином та в подальшому нотаріусом. 23.06.2020 їй було видано на 1/2 частину кожної з трьох земельних ділянок, іншу 1/2 отримав відповідач ОСОБА_2 , який на той час був чоловіком ОСОБА_4 . Вказала, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав спадкодавцю. Підставою для відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, послужило те, що у спадкодавця на час відкриття спадщини, відсутні правовстановлюючі документи, а відповідач по справі ОСОБА_2 не надавав їй оригіналів документів на житловий будинок для належного оформлення. Вказані обставини змусили її звернутися до суду з таким позовом. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2021, в справі №153/60/21, було визнано за нею - ОСОБА_1 , право власності на одну четверту частку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Качківка Могилів-Подільського (Ямпільського) району Вінницької області. Стягнуто судові витрати. Також зазначила, що 06.09.2021 в канцелярії Ямпільського районного суду Вінницької області, вона отримала вказане рішення суду та прибула до Центру надання адміністративних послуг Ямпільської міської ради, Вінницької області, («прозорого офісу»), щоб реалізувати своє право власності на одну четверту частку спадкового будинку, а саме здійснити державну реєстрацію права власності. В цей час у відповідальних осіб вона отримала «шокуючу» для себе інформацію, про яку дізналась з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що здійснити державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок не представляється можливим, так як відповідач по справі - ОСОБА_2 , продав вказаний житловий будинок, відповідачу по справі ОСОБА_3 . Вказала, що разом з тим, за її заявою, їй було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності №273371073, від 06.09.2021. Із вказаної довідки їй стало відомо, що приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Мойсеєнко Г.Л., 12.04.2021, було посвідчено договір-купівлі продажу №360, від 12.04.2021, житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Номер запису про право власності: 4137222. Зазначила, що на даний час їй відомо що відповідачі спів мешкають, проживаючи однією сім`єю. Після чого, вона зрозуміла, що під час того, як Ямпільським районним судом Вінницької області розглядалась справа №153/60/21, та 30.03.2021 уже було прийнято рішення про визнання за нею право власності на одну четверту частку житлового будинку, відповідач по справі - ОСОБА_2 12.04.2021 знаючи про те, що відбулось судове засідання, в ході розгляду справи тричі подавав заяви про відкладення справи за різних причин, вчинив вищевказаний правочин та здійснив відчуження спірного житлового будинку. Зазначила, що відповідач по справі - ОСОБА_2 знаючи, що є вказане рішення суду умисно, намагаючись в подальшому, не ділити із нею житловий будинок, відчужив його за договором купівлі-продажу своїй співмешканці - відповідачу по справі ОСОБА_3 . Вказала, що предметом судового розгляду у вказаній справи є її вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.04.2021, яка обґрунтована із посиланням на приписи статті 234 ЦК України, так як правочин вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Відповідач ОСОБА_2 заздалегідь знаючи про те, що він не хотів миритись з розподілом житлового будинку та йому не подобалось рішення суду про визнання за нею однієї четвертої частки будинку, задля подальшого створення їй перешкод у володінні своєю часткою будинку продав житловий будинок своїй співмешканці - ОСОБА_3 . Також вказала, що відповідачі в момент укладення купівлі-продажу житлового будинку зловживали своїми цивільними правами, так як вказаний правочин був фіктивний, ніхто гроші ні кому не платив і ніяких правових наслідків не передбачав, так як будинок залишався в їх обох володінні. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд визнати не дійсним та скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу, серія та номер: 360, виданий 12.04.2021, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області, Мойсеєнко Г.Л., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57577089, від 12.04.2021, номер запису про право власності: 41437222. Стягнути з відповідачів по справі, витрати пов`язані з оплатою судового збору. Стягнути з відповідачів по справі витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 5000 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Снітко В.А., який діє на підставі договору №55 від 30.09.2021 про надання правової допомоги та ордеру від 27.10.2022 серії АВ №1051037, 18.07.2023 за вх..№4399 подав заяву про розгляд справи без участі позивача та без його участі. Позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ч. 13 ст.128 ЦПК України - з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання текстового повідомлення у додаток «Viber». Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі.

04.11.2021 за вх.№7343 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що позивачем не надано суду жодного доказу про те, що станом на 12.04.2021 він знав про існування рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2021 (в справі №153/60/21), яким було визнано за ОСОБА_1 , право власності на одну четвертучастку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Окрім того, вказав, що правочин, а саме договір-купівлі продажу №360 від 12.04.2021, житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 , вчинений до набрання законної сили рішення Ямпільського районного суду у справі №153/60/2. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у порядку, встановленому ст. ст.128, 130 ЦПК України - судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за зареєстрованим місцем її проживання. Належним чином повідомлений відповідач не прибула у судове засідання, про причини неявки суд не повідомила. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без її участі.

08.11.2021 за вх.№7375 відповідач ОСОБА_3 подала заперечення на позовну заяву. Зазначила, що вона заперечує проти позову, вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Вказала, що позивачем не надано жодного доказу про її співмешкання, родинні та сімейні стосунки із ОСОБА_2 12.04.2021 вона придбала житловий будинок з надвірними будівлями у АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 , для особистого користування та ведення сільського господарства. Зазначила, що вона чесно, добросовісно заплатила гроші за майно, яке було нотаріально посвідчене нотаріусом Мойсеєнко Г.Л. Правочин, а саме договір-купівлі продажу №360 від 12.04.2021 житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 , вчинено юридичною особою на підставі дозволу (ліцензії). За судову справу №153/60/21, яка відбувалась коли здійснювалась купівля-продаж майна вона не знала і не могла знати так, як ніхто їй таку інформацію не повідомляв, документи не надавав. Зазначила, що придбавши житловий будинок і надвірні будівлі на право власності в своє користування вона не могла сподіватись що житло спірне, адже придбала майно для себе в користування, а не для спору. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання: заява позивача про витребування доказів; заявка позивача на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення; відзив відповідача ОСОБА_2 , заперечення відповідача ОСОБА_3 заява відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі; клопотання позивача про поновлення провадження у справі; заявка відповідача ОСОБА_5 на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення; заява позивача про розгляд справи без її участі; заява представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів; заява відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів; заява відповідача ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи; заява відповідача ОСОБА_2 про перенесення судового розгляду справи; заява відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи; заява представника позивача про надання дозволу на ознайомлення зі справою; заява представника позивача про проведення підготовчого засідання без його участі та без участі позивача; заява представника відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи; клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, витребування доказів; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, зупинення провадження у справі, поновлення провадження у справі, витребування доказів, закриття підготовчого засідання та призначення до справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2021, яке набрало законної сили 29.04.2021 встановлено, що позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області. Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця села Качківка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованого у селі Качківка Ямпільського району Вінницької область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень (а.с. 13-14).

Із копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №273371073 від 06.09.2021 встановлено, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №360 від 12.04.2021 (а.с. 15-16).

Із копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.04.2021 встановлено, що ОСОБА_2 передав у власність (продав), а ОСОБА_3 набула у власність (купила) житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , про що приватним нотаріусом Мойсеєнко Г.Л. зроблено реєстраційний запис №360 (а.с. 34-35).

Із копії свідоцтва про смерть, виданого 11.11.2019 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Качківка Ямпільського району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с. 68).

Із копії спадкової справи №445/2019 до майна померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що 20.11.2019 ОСОБА_2 звернувся до органів нотаріату Вінницької області із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 . Із копії заяви від 30.04.2020 встановлено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою до органів нотаріату Вінницької області про прийняття спадщини після смерті Бабусі ОСОБА_4 . Із копії заяви від 23.06.2020 встановлено, що ОСОБА_2 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається із однієї другої частки земельної ділянки, площею 1,8763, яка знаходиться на території Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0226 та однієї другої частки земельної ділянки, площею 1,6579 га., яка знаходиться на території Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0225, яке він прийняв. Із копії заяви від 23.06.2020 встановлено, що ОСОБА_1 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається із однієї другої частки земельної ділянки, площею 1,8763, яка знаходиться на території Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0226, однієї другої частки земельної ділянки, площею 1,6092 га., яка знаходиться на території Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0226 та однієї другої частки земельної ділянки, площею 1,6579 га., яка знаходиться на території Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0225, яку вона прийняла. Із копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 23.06.2020 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 видано вказані свідоцтва про право на спадщину за законом на одну другу частку майна, а саме на: земельну ділянку, площею 1,8763 га, кадастровий номер :02:003:0226; земельну ділянку, площею 1,6092 га, кадастровий номер :02:003:0224; земельну ділянку, площею 1,6579 га, кадастровий номер :02:003:0225; земельну ділянку, площею 1,8763 га, кадастровий номер :02:003:0226; земельну ділянку, площею 1,6092 га, кадастровий номер :02:003:0224; земельну ділянку, площею 1,6579 га, кадастровий номер :02:003:0225 (а.с. 93-111).

Оцінюючиусі докази у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх позовних вимог виходячи із наступного.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12. 13 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України встановлено право громадянина володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом статей 316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо).

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2021, яке вступило в законну силу 29.04.2021 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області. Право на спадкування у позивача виникло 06.11.2019, на підставі ст.. 1220 ч. 2 ЦК України.

12.04.2021відповідач ОСОБА_2 продав, тобто, за 18 днів до вступу рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2021 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 . При цьому як слідує зі змісту судового рішення від 30.03.2021 ОСОБА_2 був обізнаний про наявність спору щодо вказаного житлового будинку, а також про право ОСОБА_1 на спадкування майна, яке належало ОСОБА_7 . Як встановлено із заперечень відповідача ОСОБА_3 , під час укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 не повідомив її про ці обставини, тобто, не дотримався вимог ст.. 659 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку про те, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення; тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні помилкових відомостей, надання підроблених документів тощо); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які вона повинна була зробити (зокрема умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення тощо).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , вчинив правочин - договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.04.2021 шляхом обману, оскільки він не повідомив відповідачу ОСОБА_3 про наявність рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2021, яким визнано за ОСОБА_1 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 .

Крім цього, зі змісту рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2021 (а.с. 13-14) судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 було відомо про те, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, оскільки він виступав як відповідач та надавав заяви про перенесення судових засідань у справі №153/60/21. Відповідач ОСОБА_2 до свого відзиву не надав доказів про неотримання ним судового рішення у справі від 30.03.2021. Клопотань про витребування доказів не надав. Поза розумним сумнівом, відсутні підстави вважати, що вказане судове рішення відповідно до вимог ст. 272 ЦПК України не було вручене чи надіслане відповідачу ОСОБА_2 .

В порушення вимог ст. 659 ЦК України відповідач ОСОБА_2 не попередив покупця - ОСОБА_3 про всі права третіх осіб на товар, що продається, зокрема про право на спадщину ОСОБА_1 , за якою визнано право власності на одну четверту частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом. Таким чином відповідач ОСОБА_2 порушив право позивача ОСОБА_1 , передбачене ст.. ст.. 356-358 ЦК України.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на фіктивність оспорюваного правочину та його фраудаторність. Однак, вказане посилання є помилковим з огляду на встановлені судом обставини. Помилковість посилання позивача на інші норми ЦК України не дає підстав для відмови їй у судовому захисті та гарантованому праві на справедливий суд, оскільки судом встановлено порушення її права з боку відповідача ОСОБА_2 і обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання недійнсим договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації є ефективним способом порушеного права.

Недоведеність позивачем факту проживання відповідачів однією сім`єю, а також фіктивності оспорюваного правочину, його фраудаторності, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки сукупність досліджених в судовому засіданні письмових доказів, доводи позивача та пояснення у запереченні відповідача ОСОБА_3 підтверджують факт недійсності оспорюваного правочину, однак, із підстави, передбаченої ч. 1 ст. 230 ЦК України. Застосування судом вказаної норми права, не виходить за межі позовних вимог та не порушує правил, встановлених ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, враховуючи, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.04.2021, який був підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд визнає недійсним, а тому є підстави для скасування державної реєстрації спірного договору купівлі-продажу.

Європейський суд з прав людини не раз наголошував на необхідності ефективного захисту. Наприклад, у п.75 рішення від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» зазначено, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади.

Конституційний Суд у рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Оцінюючи усі докази, з урахуванням наведених мотивів, суд вважає частково доведеними ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позову частково.

Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання не дійсним договору купівлі-продажу, серія та номер: 360, виданий 12.04.2021, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області, Мойсеєнко Г.Л., та скасування його державної реєстрації рішення, індексний номер: 57577089, від 12.04.2021, номер запису про право власності: 41437222.

На підставі ч.2 ст.5 ЦПК України суд відповідно до заявлених позовних вимог вважає ефективним і таким, що не суперечить закону саме такий спосіб захисту порушеного права позивача. Це не виходить за межі заявлених позовних вимог і не порушує вимог ст. 5 ЦПК України.

Судом встановлено, що саме з боку відповідача ОСОБА_2 порушено право позивача ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 ввів в оману ОСОБА_3 щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.04.2021, а тому суд має підстави для задоволення частини позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 , у задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_3 , суд має підстави відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, оскільки позов задоволено частково, суд за правилами ст.141 ЦПК України має підстави присудити позивачу з відповідача ОСОБА_2 понесені нею та документально підтверджені судові витрати, за ставкою, встановленою п.1.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», 908 гривень 00 судового збору, на момент подання позову.

При вирішенні питання про стягнення з відповідачів судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Вирішуючи питання про відшкодування відповідачами судових витрат позивачеві, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 5000 гривень, суд виходить з того, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать і витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до поданих позивачем квитанції №55 від 30.09.2021 сума гонорару адвоката Снітко В.А. за надану професійну правничу допомогу позивачу ОСОБА_1 складає 5000 гривень.

Відповідно до договору №55 про надання правової допомоги від 30.09.2021 адвокатом були виконані наступні роботи (надані такі послуги): надання консультації та роз`яснення з правових питань, витребування витягів, підготування позовної заяви та участь в судових засіданнях. Судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката становлять 5000 гривень.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 5000 гривень, частково обґрунтованими і має підстави їх задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 5000 гривень.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 203, 215, 230, 316, 317, 321, 328 ЦК України, ст.ст.2, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України і на підставі ст.41 Конституції України, ст. ст. 16, 203, 215, 230, 316, 317, 321, 328 ЦК України, ст.ст.2, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.04.2021укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - не дійсним.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57577089, від 12.04.2021, номер запису про право власності: 41437222.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійно правничу допомогу адвоката.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г.ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА