Номер провадження: 22-ц/813/372/23
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про припинення обтяження нерухомого майна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 ,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулись з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області про припинення обтяження нерухомого майна.

Позов обґрунтований тим, що на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження АСВП №57097724 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 21 квітня 2018 року по справі №504/233/11 про стягнення з ТОВ «Златоград» на користь ОСОБА_1 інвестиційних коштів в розмірі 214241 грн, пені в розмірі 337224,22 грн, інфляції - 1007362,12 грн., з примусового виконання виконавчого листа, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 23 квітня 2018року по справі №2-944/10 про стягнення з ТОВ «Златоград» на користь ОСОБА_2 інвестиційних коштів в сумі 189476грн.; пені в сумі - 298242,80грн, інфляційних коштів в сумі - 980916,15 грн., зазначені збитки завдані позивачам злочинними діями директора ТОВ «Златоград» ОСОБА_27 ..

У ході виконавчого провадження було встановлено, що на майно боржника постановою слідчого СУ ГУ МВС України в Одеській обл. № 153 від 26.02.2010р. накладено арешт, що унеможливлює звернення стягнення на належне боржнику майно, у зв`язку із чим позивачі звернулись до суду, просять скасувати обтяження нерухомого майна, що належить боржнику, а саме:

- 9/25 частин будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

-11/25 частин будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

- 9/20 частин будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

- будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

-3 /9 частин будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

- домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ;

- 27/50 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ;

-37/50 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ;

-домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ;

-домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ;

-домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 ;

-1/10 частин будинку за адресою АДРЕСА_4 ;

-21/25 частин будинку за адресою АДРЕСА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про припинення обтяження нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», вжитого постановою про накладення арешту від 26.02.2010 року№ 53, видавник СУ ГУМВС України в Одеській області, відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

1) суд першої інстанції безпідставно залучив у якості третіх осіб 24 особи потерпілих у кримінальній справі, оскільки ці особи не мають ніякого відношення до позовних вимог чи нерухомості ТОВ «Златоград» і не мають юридичних підстав для участі в даному процесі;

2) суд першої інстанції не залучив належного, на думку скаржників, відповідача Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Одеській області.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 лютого 2011 року по справі №2-233/11 з ТОВ «Златоград» на користь ОСОБА_1 стягнуто інвестиційні кошти в сумі 214 241 грн, пені в розмірі 337 224,22 грн, інфляції - 1 007 362,12 грн., рішення набрало законної сили, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 28-30, т.2)

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 вересня 2010 року у справі №2-994/10 з ТОВ «Златоград» на користь ОСОБА_2 стягнуто інвестиційні кошти в сумі 189 476грн.; пені в сумі 298 242, 80грн, інфляційних коштів в сумі 890 916,15 грн, рішення набрало законної сили, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 32-35, т.2)

При примусовому виконанні вказаних рішень було встановлено, що на майно ТОВ «Златоград» постановою слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області від 26 лютого 2010 року було накладено арешт, що унеможливлює звернення стягнення на майно боржника, що підтверджується копією листа Першого Малиновського ВДВС м. Одеса від 06.05.2019р. за №57097724 (а.с.12 т.1).

З копії постанови слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області від 26 лютого 2010 року (а.с. 26 т.1) вбачається, що слідчим управлінням ГУМВС України в Одеській області здійснювалось досудове розслідування по кримінальній справі № 53, порушеній відносно директора ТОВ «Златоград» ОСОБА_27 за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в крупному розмірі за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, з метою забезпечення заявленого цивільного позову, відповідно до ст. 125, 126 КПК України, що був чинним на момент винесення постанови, слідчим було накладено арешт на належні ТОВ «Златоград» об`єкти нерухомого майна, в т.ч. ті, з яких просять зняти арешт позивачі.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 року по справі №1527/1-507/11 ОСОБА_27 було визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України, вирішено питання про задоволення цивільних позовів гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , що підтверджується копією вказаного вироку (а.с. 46-217, т.1), ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.02.2018 року зазначений вирок змінено в частині застосування до ОСОБА_27 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, в іншій частині вирок залишено без змін, що підтверджується копією вказаної ухвали (а.с. 218-253, т.1).

При постановленні вироку та під час його перегляду судом апеляційної інстанції питання щодо скасування арешту на майно ТОВ «Златоград» не вирішувалось.

Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

При розгляді справ про зняття арешту з майна відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Суд першої інстанції правильно погодився із доводами про те, що ГУНП в Одеській області не є особою, що має відповідати за пред`явленими вимогами.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Із відповідними клопотаннями про залучення до участі у справі як співвідповідачів осіб, в інтересах яких було накладено арешт на майно та ТОВ «Златоград» як власника майна до суду або про заміну первісного відповідача належними відповідачами не звернулись, зазначених осіб було залучено до участі у справі за ініціативою суду як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ухвалами від 21.06.2019 р. та 01.08.2019 року.

Доводи відповідача про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства обґрунтовано відхилено судом, оскільки арешт на майно ТОВ «Златоград» було накладено постановою слідчого відповідно до норм КПК 1961 року, провадження у справі закінчено, чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає механізму скасування такого арешту, у зв`язку із чим відповідні вимоги про зняття арешту з такого майна підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Такий висновок суду відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній в постанові Великої палати Верховного суду від 15.05.2019р. по справі № 372/2904/17-ц.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за заявленими вимогами, у зв`язку із чим він задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржники не довели обставини, на які посилались як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надали.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає за необхідно зазначити таке.

Як було роз`яснено п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_28 визначили відповідачем Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Одеській області та просили скасувати арешт.

В той же час, за наявності наданого суду вироку суду вбачається, що арешт органом досудового розслідування був обумовлений наявністю цивільних позовів, які були задоволені на користь потерпілих з ОСОБА_27 була стягнута завдана нею матеріальна шкода.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що арешт на нерухоме майно був накладений в інтересах потерпілих, то необхідно дійти висновку, що ні ГУ НП в Одеській області, ні ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області не є неналежними відповідачами у цій справі.

Суд наголошує, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування арешту має бути особа, в інтересах якої був накладений арешт.

При цьому, слід зазначити, що вирішення питання про заміну первісного відповідача та/або залучення співвідповідача може відбуватися в цивільному процесі виключно за клопотанням відповідача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання (частина перша статті 51 ЦПК України). Втім, з боку позивача та його представника такого клопотання до суду внесено не було.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19).

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 липня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк