Номер провадження: 22-ц/813/1217/23
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря - Триколіч І.Б.,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА.

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2019 року ОСОБА_3 («ОСОБА_3») та ОСОБА_4 («ОСОБА_4»), громадяни Республіки Аргентини, звернулися до суду із заявою про усиновлення, заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області (далі - «Дитячий будинок «Перлинка»).

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, власних дітей не мають, проте завжди хотіли виховувати дітей та мати багатодітну родину. Вони багато часу розмірковували, щоб усиновити дітей з іншої держави, після чого прийшли сім`єю до єдиного рішення, за наслідком чого одержали згоду своєї країни на усиновлення ними малолітніх дітей з України.

Посилаючись на викладене, просили оголосити їх усиновлювачами малолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей.

Процесуальний рух справи:

у суді першої інстанції:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Оголошено ОСОБА_3 («ОСОБА_3»), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Республіки Аргентини, та ОСОБА_4 («ОСОБА_4»), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянку Республіки Аргентини, усиновлювачами малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язано Малиновський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у встановленому законом порядку внести зміни в актовий запис від 17 квітня 2010 року № 394 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який складено Першим малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, змінивши: прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (« ОСОБА_10 »); ім`я з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » (« ОСОБА_13 »); по батькові з « ОСОБА_14 » на «-----» - не зазначати; дату та місце народження залишити без змін; у графі дані про батька вказати: « ОСОБА_3 (« ОСОБА_15 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 »; в графі дані про матір вказати « ОСОБА_4 («ОСОБА_4»), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 ».

Зобов`язано Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у встановленому законом порядку внести зміни в актовий запис від 24 листопада 2011 року № 1196 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складено Першим малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, змінивши: прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (« ОСОБА_10 »); ім`я з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 » (« ОСОБА_18 »); по батькові з « ОСОБА_19 » на «-----» - не зазначати; дату та місце народження залишити без змін; у графі дані про батька вказати: « ОСОБА_3 (« ОСОБА_15 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 »; в графі дані про матір вказати « ОСОБА_4 («ОСОБА_4»), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 ».

Зобов`язано Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у встановленому законом порядку внести зміни в актовий запис від 17 липня 2015 року № 6793 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, змінивши: прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (« ОСОБА_10 »); ім`я з « ОСОБА_20 » на « ОСОБА_21 » (« ОСОБА_22 »); по батькові з « ОСОБА_23 » на «-----» - не зазначати; дату та місце народження залишити без змін; у графі дані про батька вказати: « ОСОБА_3 (« ОСОБА_15 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 »; в графі дані про матір вказати « ОСОБА_4 («ОСОБА_4»), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 ».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протипоказань до міжнародного усиновлення не мають, за станом здоров`я - здорові, не мають інвалідності, є дієздатними, до кримінальної відповідальності не притягувались, не судимі. Заявники усвідомлюють всю відповідальність взяти дітей у сім`ю на правах синів та дочки. У дитячому закладі, мати - ОСОБА_24 , дітей не відвідувала, жодного разу не цікавилася їхньою долею та життям ні в усній, ні в письмовій формі. Дітей відвідував рідний дідусь - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_25 , відвідуючи онуків, під час процедури влаштування дітей до закладу, не виявив бажання влаштувати дітей в свою родину, та з питання призначення його опікуном над малолітніми дітьми до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався. Повідомлено, що працівниками Служби у справах дітей Одеської міської ради неодноразово проведені бесіди з ОСОБА_25 , під час яких останньому роз`яснено його право на оформлення опіки над дітьми, проте ОСОБА_25 жодних дій не зроблено. У квітні 2019 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради звернувся дядько малолітніх дітей - ОСОБА_2 , із питання можливого призначення його опікуном над дітьми, проте після отримання консультації та переліку документів необхідних для розгляду питання щодо призначення опікуном, останній до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався, відповідні документи та заяву про призначення його опікуном не подав.

У судовому засіданні заслухано думку дітей, які повідомили, що бажають бути усиновленими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також стати однією сім`єю.

у суді апеляційної інстанції:

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_24 - матері дітей. Матеріали справи не містять доказів, які також не зміг у суді апеляційної інстанції надати представник «Дитячого будинку «Перлинка»» про те, що ОСОБА_2 попереджено про можливість усиновлення його рідних племінників. Діти не втрачали зв`язок із сім`єю, їх постійно відвідував дідусь, також не спростовані твердження ОСОБА_2 про його намір забрати дітей та виховувати їх у родині, проте судом не перевірено переважні права родичів дітей, справу розглянуто без залучення їх до у часті у справі у якості заінтересованих осіб. Підставою для усиновлення без згоди батьків стало заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_24 . Проте, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, 24 березня 2020 року вказане заочне рішення на підставі заяви ОСОБА_24 скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

у суді касаційної інстанції:

Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_26 задоволено. Постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не надано оцінку тому, що ОСОБА_24 позбавлено батьківських прав ще у 2018 році, ОСОБА_2 сам завів дітей до дитячого будинку після ухвалення судового рішення, з моменту обліку малолітніх дітей, які підлягають усиновленню, і до моменту ухвалення рішення у цій справі про оголошення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усиновлювачами малолітніх дітей, сплинуло близько двох років, ОСОБА_2 не надано доказів про вчинення будь-яких дій, які б підтверджували його намір усиновити малолітніх: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протягом цього періоду.

Суд апеляційної інстанції, у справі, що переглядається, окреслюючи намір ОСОБА_2 стати опікуном його племінникам, не вказав чому встановлення опіки ОСОБА_2 відповідатиме кращим інтересам малолітніх дітей на відміну від усиновлення цих дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Оскільки у справі відсутні відомості про те, що є таке, що набрало законної сили рішення суду про відмову у позбавленні ОСОБА_24 батьківських прав, Верховний Суд приходить висновку про передчасність зроблених судом апеляційної інстанції висновків щодо наявності підстав для скасування рішення про усиновлення малолітніх дітей.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , сторони, який не приймав участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваним рішення суду порушені права ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволені заяви відмовити, посилаючись на незаконність судового рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду порушує права на усиновлення дітей ОСОБА_2 , як рідного брата їх матері. Скаржник є рідним дядьком дітей та мав намір їх усиновити, у зв`язку з чим звертався до Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, зазначивши, що після закінчення ремонту вчинить усі необхідні дії щодо усиновлення дітей.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 05 липня 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 17 липня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №521/12093/19 (провадження №61-20975св19) дійшов наступного правового висновку: «відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., апеляційний суд не врахував, що він звернувся до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених вище норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість дійти висновку щодо вирішення, чи невирішення судом першої інстанції питань про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 (« ОСОБА_15 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Аргентини, та ОСОБА_4 («ОСОБА_4»), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Республіки Аргентини.

Заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану та дієздатності осіб в Автономному місті Буенос Айрес, Республіка Аргентина, округ 15, том - 1А, рік - 2011, актовий запис № 245.

Подружжя власних дітей не має, а також не має жодних судових рішень про позбавлення опіки, ні материнських, ані батьківських прав щодо жодної малолітньої дитини.

Заявники протипоказань до міжнародного усиновлення не мають, за станом здоров`я - здорові, не мають інвалідності, є дієздатними, до кримінальної відповідальності не притягувались, не судимі.

Відповідно до довідки, виданої президентом АТ «СЕРТАНТ» від 14 серпня 2019 року, підтверджено, що ОСОБА_3 працює на підприємстві АТ «СЕРТАНТ» керівником проектів із 12 листопада 2003 року, сума доходу якого становить за останні шість місяців 443 571 аргентинських песо 67 сентаво.

Пані ОСОБА_4 не працює, є домогосподаркою.

Заявники мешкають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , має такі характеристики: площа земельної ділянки - 116,24 кв. м, загальна житлова площа - 94,24 кв. м, корисна житлова площа - 83,24 кв. м, кількість спальних кімнат - три, а також одна кімната для прислуги, що підтверджується довідкою про житлову площу та зручності від 12 серпня 2019 року, виданою архітектором ОСОБА_39.

У соціально-побутовому звіті від 12 серпня 2019 року, підготовленого ліцензіатом із Соціальної праці та сімейного лікаря ОСОБА_40, здійснено висновок, що житло, в якому проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розташоване в районі, де проживають сім`ї з високим соціально-економічним рівнем існування. Він має важливий і прямий доступ до різних частин Федеральної столиці, а також до провінції Буенос Айрес. Поряд із місцем проживання подружжя знаходяться декілька різних освітніх закладів вищого рівня і соціального статусу, а також рекреаційні заклади. Район має всі політичні, адміністративні, комерційні та економічні ресурси, інфраструктуру, послуги та інші потреби, які займають важливе місце у провінції. Будинок, у якому проживає подружжя, в загальних рисах має всі умови, забезпечене комфортом та достатньо безпечне для належного фізичного і психічного розвитку усиновлених дітей. Характеризується великим розміром приміщень та підвищеним рівнем комфорту, який побудований з певною метою здійснити проект мати дітей і створити родину, щоб надати та забезпечити їм оптимальні умови життя.

Також у звіті зазначено, що аналізуючи середній прибуток подружжя за шість місяців можливо припустити високий економічний рівень подружжя, що дозволяє забезпечувати високий рівень комфорту для великої родини, з урахуванням того, що мінімальний прожитковий мінімум на душу населення, встановлений в Аргентині становить 6 892,5 аргентинських песо.

Заявники перебувають на обліку кандидатів в усиновителі у Міністерстві Соціальної політики України з 18 жовтня 2019 року за № М-03084.

Листом Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України від 03 грудня 2019 року підтверджено, що інформація кримінального характеру щодо заявників в обліках Генерального секретаріату Інтерполу станом на 02 грудня 2019 року відсутня.

Відповідно до висновків здійснених у рамках вказаного соціально-побутового звіту для усиновлення, щодо подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , для подання до Міністерства соціальної політики України, ліцензіат ОСОБА_40 визнала придатними подружжя для усиновлення одного або більше дітей, рідних між собою або ні, віком 0-18 років, включно, здорових або з виліковними хворобами та/або невиліковними, з фізичними та/або психічними та/або розумовими захворюваннями, та/або із захворюваннями які можливо лікувати, з вадами здоров`я, які можливо виправити, з усіма діагнозами, які дозволені для міжнародного усиновлення дітей старше 5 років з України, вважаючи, що подружжя відповідає всім вимогам придатності для виконання батьківських функцій. Додатково зазначено, що подружжя ясно розуміє всю відповідальність міжнародного усиновлення, а також вимоги для усиновлення дітей-сиріт в Україні та матимуть певні батьківські зобов`язання як батьки-усиновлювачі дітей українського походження, а саме: не приховувати правди про їхнє походження, поважати їх культуру і розуміти потреби, які можуть виникнути на будь-якому етапі їх життя, дізнавшись про своє походження, що може бути важким, пообіцяти надати можливість реалізувати необхідний контроль етапу після усиновлення, та дозволяти перевіряти їх відповідним компетентним органам Аргентини та відповідним компетентним органам України. Подружжя погодилось у разі виникнення складнощів у процесі виховання звернутися до спеціалістів з цієї теми.

Згідно з психологічним звітом подружжя ОСОБА_27 , складеного ліцензіатом із психології ОСОБА_41, національне посвідчення: 33603, від 07 серпня 2019 року, здійснено висновок, що згідно з діагностичною оцінкою фахівця з психології, ОСОБА_29 , проведеної під час зустрічей та використаних технік оцінювання, фахівець вважає подружжя ОСОБА_27 , придатними для усиновлення одного або більше дітей, віком від 4-18 років, рідних між собою або ні, здорових або з виліковними хворобами, або які можливо лікувати, з вадами здоров`я, які можливо виправити, з усіма діагнозами, які дозволені для міжнародного усиновлення дітей старше 5 років в Україні, без важких розумових захворювань або СНІДу, вважаючи, що подружжя ОСОБА_27 відповідає всім вимогам для здійснення батьківських функцій.

Громадяни Республіки Аргентини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з правовими наслідками усиновлення дітей та з правами і обов`язками усиновителів ознайомлені.

Діти, яких бажають усиновити:

Малолітній ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , в місті Одесі, про що 27 квітня 2010 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис про народження № 394, у якому в графі відомості про матір зазначено - ОСОБА_24 , у графі відомості про батька - ОСОБА_30 ---.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року в справі № 521/19780/16-ц, з урахуванням внесених до нього виправлень на підставі ухвали суду від 20 червня 2018 року, ОСОБА_24 та ОСОБА_30 позбавлено батьківських прав щодо сина - ОСОБА_5 . Рішення суду набрало законної сили 23 липня 2018 року.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 вересня 2018 року за № 347/01-06, малолітньому ОСОБА_5 , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 жовтня 2018 року за № 491-01р, малолітнього ОСОБА_5 , влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення.

Відповідно до направлення (путівки) від 14 листопада 2018 року за № 12, виданого Службою у справах дітей Одеської міської ради малолітнього ОСОБА_5 , направлено до «Дитячий будинок «Перлинка», в якому малолітній перебуває станом на теперішній час.

Малолітній ОСОБА_5 перебуває на обліку з усиновлення в службі у справах дітей Одеської міської ради з 22 серпня 2018 року (анкета № 1475).

Має діагноз: інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках (G98). Група здоров`я - II. Щеплення за формою 063-о. Не потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. Інвалідність відсутня.

Малолітня ОСОБА_6 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Одесі, про що 24 листопада 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис про народження за № 1196, у якому в графі відомості про матір зазначено - ОСОБА_24 , в графі відомості про батька - ОСОБА_31 .

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року в справі №521/19780/16-ц, з урахуванням внесених до нього виправлень на підставі ухвали суду від 20 червня 2018 року, ОСОБА_24 та ОСОБА_31 позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_6 . Рішення суду набрало законної сили 23 липня 2018 року.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 вересня 2018 року № 345/01-06, малолітній ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 жовтня 2018 року за № 492-01р, малолітню ОСОБА_6 влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення.

Відповідно до направлення (путівки) від 14 листопада 2018 року № 10, виданого Службою у справах дітей Одеської міської ради малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено до «Дитячий будинок «Перлинка», в якому малолітня перебуває станом на теперішній час.

Малолітня ОСОБА_6 перебуває на обліку з усиновлення в службі у справах дітей Одеської міської ради з 22 серпня 2018 року (анкета № 1474).

Має діагноз: інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках (G98); гіпертрофія мигдаликів (J35.1). Група здоров`я - II. Щеплення за формою 063-о. Не потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. Інвалідність відсутня.

Малолітній ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в місті Одесі, про що 17 липня 2015 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис про народження № 6793, у якому в графі відомості про матір вказано - ОСОБА_24 , у графі відомості про батька - ОСОБА_32 .

Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, що підтверджуються витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 31 серпня 2018 року за № 2, сформований Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року в справі № 521/19780/16-ц, з урахуванням внесених до нього виправлень на підставі ухвали суду від 20 червня 2018 року, ОСОБА_24 позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_7 . Рішення суду набрало законної сили 23 липня 2018 року.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 вересня 2018 року за № 346/01-06, малолітньому ОСОБА_7 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 жовтня 2018 року за № 493-01р, малолітнього ОСОБА_7 влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення.

Відповідно до направлення (путівки) від 14 листопада 2018 року № 11, виданого Службою у справах дітей Одеської міської ради малолітнього ОСОБА_7 направлено до «Дитячий будинок «Перлинка», в якому малолітній перебуває станом на теперішній час.

Малолітній ОСОБА_7 перебуває на обліку з усиновлення в службі у справах дітей Одеської міської ради з 31 серпня 2018 року (анкета № 1477).

Має діагноз: гіпертрофія мигдаликів (J35.1); порушення циклічності сну і неспання (G47.2); порушення акомодації (Н52.5). Група здоров`я - II. Щеплення за формою 063-о. Не потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. Інвалідність відсутня.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ознайомлені зі станом здоров`я малолітніх дітей, усвідомлюють всю відповідальність взяти дітей в сім`ю на правах синів та дочки, що додатково особисто підтверджено заявниками у судовому засіданні.

Заявники надали до Міністерства соціальної політики України, Посольства України в Республіці Аргентині письмове зобов`язання, посвідчене 30 серпня 2019 року нотаріусом в Автономному місті Буенос Айрес Республіки Аргентини Хімена Феррейра Санчес, № F015996755, відповідно до якого заявники зобов`язались: що коли таке усиновлення здійсниться, заявники зобов`язуються протягом одного місяця зареєструвати дитину/дітей в консульському відділі Посольства України в Аргентині: вулиця Оллерос 2169 (поштовий індекс 1426), Автономне місто Буенос Айрес, Аргентина; що коли відбудеться усиновлення дитини/дітей, у разі, якщо сім`я змінить адресу, то заявники зобов`язуються сповістити про це в консульський відділ Посольства України в Аргентині; зобов`язуються подавати у консульський відділ Посольства України в Аргентині, щонайменше раз на рік, протягом перших трьох років, а потім, раз на три роки, доки усиновленій/усиновленим дитині/дітям виповниться 18 років, звіт про умови життя усиновленої/усиновлених дитини/дітей, про їх стан здоров`я, про психічний стан і про їх виховання; забезпечать представнику Посольства України в Аргентині можливість спілкуватися з усиновленою/усиновленими дитиною/дітьми; зобов`язуються зберегти українське громадянство усиновленій/усиновленим дитині/дітям до 18 років; зобов`язуються дати усиновленій/усиновленим дитині/дітям можливість вирішити, щодо громадянства України, після виповнення 18 років; протягом 20 робочих днів повідомляти Посольству України в Аргентині про передачу на виховання усиновленої/усиновлених дитини/дітей іншим іноземцям, закладам для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також відібрання дитини правоохоронними органами та органами соціальної опіки.

Відповідно до довідок адміністрації «Дитячий будинок «Перлинка» від 12 грудня 2019 року №№ 62, 63, 64, та довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 16 грудня 2019 року за № 04/977-04/19, діти є між собою братами та сестрою.

Інформація щодо наявності у дітей інших братів та сестер в Службі у справах дітей Одеської міської ради відсутня.

Відповідно до акта, складеного адміністрацією «Дитячий будинок «Перлинка» за від 12 грудня 2019 року № 585, за час перебування дітей у дитячому закладі, мати - ОСОБА_24 , дітей не відвідувала, жодного разу не цікавилася їхньою долею та життям ні в усній, ні в письмовій формі.

Дітей відвідував рідний дідусь - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_25 , відвідуючи онуків, під час процедури влаштування дітей до закладу не виявив бажання влаштувати дітей у свою родину, та з питання призначення його опікуном над малолітніми дітьми до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався. Повідомлено, що працівниками Служби у справах дітей Одеської міської ради неодноразово проведені бесіди з ОСОБА_25 , під час яких останньому роз`яснено його право на оформлення опіки над дітьми, проте ОСОБА_25 жодних дій не зроблено.

У квітні 2019 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради звернувся дядько малолітніх дітей - ОСОБА_2 , з питання можливого призначення його опікуном над дітьми, проте після отримання консультації та переліку документів необхідних для розгляду питання щодо призначення опікуном, останній до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався, відповідні документи та заяву про призначення його опікуном не подав, що підтверджується листом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2020 року за № 40-04/20.

Службою у справах дітей Одеської міської ради повідомлено, що опікун ОСОБА_33 , після ознайомлення з анкетами дітей, виявив бажання та 17 жовтня 2018 року познайомився з малолітніми дітьми, але у зв`язку з тим, що контакту не було встановлено, відмовився від влаштування їх під опіку.

Двоє батьків - вихователів дитячого будинку сімейного типу, які мали бажання поповнитись та взяти на виховання та спільне проживання в свою сім`ю дітей відповідного віку, ознайомлені з анкетами дітей, але бажання познайомитись з дітьми не виявили.

Відповідно до довідки Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 18 грудня 2019 року за № 03.01-19/1764, протягом перебування дітей на регіональному обліку з усиновлення, а саме з 25 вересня 2018 року, кандидати в усиновлювачі, прийомні батьки, батьки-вихователі, опікуни, які б мали намір ознайомитися з інформацією про дітей за відповідним віком та станом здоров`я, не звертались.

Родичі малолітніх дітей із заявою щодо влаштування в сім`ю, до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертались.

Відповідно до довідок Служби у справах дітей Одеської міської ради від 18 грудня 2019 року за № 981-04/19 та Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 18 грудня 2019 року № 03.01-19/1764, за час перебування дітей на місцевому та регіональному обліку з усиновлення вказаними службами вжито всіх вичерпних заходів щодо влаштування до сімейних форм виховання дітей, проте ніхто з кандидатів в усиновлювачі, опікуни, піклувальники, батьки - вихователі, прийомні батьки, бажання усиновити, взяти під опіку або на виховання до своєї родини вказаних малолітніх народження, бажання не виявили.

Згідно з довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради від 16 грудня 2019 року за № 04/978-04/19, діти житла та майна на праві користування або власності не мають.

У присутності заступника директора з навчально-виховної роботи «Дитячий будинок «Перлинка» Кунчевої Я. В., головним спеціалістом Служби у справах дітей Одеської міської ради Смірновою І. Р., із дітьми проведені бесіди, під час яких малолітні надали згоду на усиновлення їх громадянами Республіки Аргентина паном ОСОБА_3 та пані ОСОБА_4 , про що малолітні склали відповідні письмові заяви. Малолітній ОСОБА_7 , усвідомлюючи факт усиновлення, надав свою усну згоду на його усиновлення, що підтверджено довідкою від 13 грудня 2019 року про згоду на усиновлення, складеною головним спеціалістом Служби у справах дітей Одеської міської ради Смірновою І. Р., у присутності заступника директора з навчально-виховної роботи «Дитячий будинок «Перлинка» Кунчевої Я. В.

У судовому засіданні судом першої інстанції, відповідно до віку малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заслухано думку дітей, які повідомили, що бажають бути усиновленими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також стати однією сім`єю.

Кандидати в усиновлювачі особисто познайомились з малолітніми дітьми у присутності головного спеціаліста територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі Малишенко А. Є. та директора «Дитячий будинок «Перлинка» Петрової С. М., що підтверджується актом про знайомство з дітьми, складеним 06 грудня 2019 року, в.о. начальника Служби у справах дітей Одеської міської ради Нікандровою Ю. Ю., спільно з директором «Дитячий будинок «Перлинка» Петровою С. М .

Згідно з довідкою адміністрації «Дитячий будинок «Перлинка» від 12 грудня 2019 року за № 65, на підставі направлення Міністерства соціальної політики України від 05 грудня 2019 року за № 2359/0/141-19/375, прибули громадяни Аргентини пан ОСОБА_3 та пані ОСОБА_4 , які перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в Міністерстві соціальної політики України за від 18 жовтня 2019 року № М-03084 для знайомства з дітьми, після відвідувань яких у кандидатів в усиновлювачі з малолітніми дітьми встановлений контакт.

Відповідно до довідки адміністрації «Дитячий будинок «Перлинка» від 13 грудня 2019 року за № 587, малолітні не оздоровлювались за кордоном у сім`ях іноземних громадян.

Малолітні діти перебувають на централізованому обліку дітей, які можуть бути усиновлені, а заявники перебувають на обліку, як кандидати в усиновлювачі. У Міністерства соціальної політики немає відомостей, що перешкоджають можливості вказаним громадянам бути усиновлювачами, що підтверджується листом Міністерства соціальної політики України «Про надання згоди на усиновлення» від 20 січня 2020 року за вих. № 870/о/2-20/37.

Адміністрація «Дитячий будинок «Перлинка» у листі від 12 грудня 2019 року за № 584, надала згоду на усиновлення малолітніх дітей громадянами Республіки Аргентина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надав висновок від 26 грудня 2019 року за вих. № 43/18, до якого внесено доповнення від 15 січня 2020 року за № 106/01-11, в якому вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини усиновлення дітей громадянами Республіки Аргентина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Апеляційним судом встановлено, що у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року вказано, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду ще не є підставою для скасування рішення про оголошення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усиновлювачами малолітніх дітей, оскільки таке рішення ще не свідчить про те, що ОСОБА_24 не позбавлять батьківських прав, а отже, ураховуючи викладене, суду необхідно було зупинити провадження у цій справі до розгляду справи №521/19780/16-ц.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року (справа №521/19780/16-ц) залишено без задоволення позовні вимоги органу опіки та піклування Малиновської РА ОМР до ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , треті особи - Територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей ОМР, Одеська місцева прокуратура № 2, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» ОМР Одеської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 липня 2021 року зупинено провадження у справі №947/31276/19 за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, про усиновлення до набрання законної сили рішення у цивільній справі №521/19780/16-ц за позовом Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , треті особи - Територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради, Одеська місцева прокуратура № 2, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року поновлено провадження у справі заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, про усиновлення.

Колегією суддів встановлено, що постановою Одеського апеляційного судому від 23 березня 2023 року у справі № 521/19780/16-ц апеляційну скаргу органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року скасовано. Постановлено нове рішення, яким позовні вимоги Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , треті особи - Територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради, Одеська місцева прокуратура № 2, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , відносно малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Позбавлено батьківських прав ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Позбавлено батьківських прав ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Стягнено з ОСОБА_24 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_13 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 24.11.2016р. і до досягнення ОСОБА_7 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_17 та до повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , шляхом перерахування коштів на особистий рахунок відкритого на кожну дитину. Стягнено з ОСОБА_30 аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 24.11.2016 і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_18 . Стягнено з ОСОБА_36 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 24.11.2016 і до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Вказане судове рішення набрало законної сили з моменту його проголошення.

Отже, ОСОБА_24 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку.

Аналогічне положення міститься у частині другій статті 207 СК України, відповідно до якої усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Статтями 20, 21 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною.

Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною; b) визначають, що усиновлення в іншій країні може розглядатися як альтернативний спосіб догляду за дитиною, якщо дитина не може бути передана на виховання або в сім`ю, яка могла б забезпечити її виховання або усиновлення, і якщо забезпечення якогось придатного догляду в країні походження дитини є неможливим; с) забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення всередині країни; d) вживають всіх необхідних заходів з метою забезпечення того, щоб у випадку усиновлення в іншій країні влаштування дитини не призводило до одержання невиправданих фінансових вигод, пов`язаних з цією особою; е) сприяють у необхідних випадках досягненню цілей цієї статті шляхом укладення двосторонніх і багатосторонніх домовленостей або угод та намагаються на цій підставі забезпечити, щоб влаштування дитини в іншій країні здійснювали компетентні власті чи органи.

Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року (далі - Конвенція про усиновлення дітей), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Частинами п`ятою, шостою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону.

Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він зацікавлений у усиновленні малолітніх дітей.

Із матеріалів справи убачається, і ОСОБА_2 не заперечується, що йому, як рідному брату ОСОБА_24 - матері дітей, неодноразово надавалася консультація та алгоритм дій для усиновлення дітей. ОСОБА_2 стверджував, що він збирав документи для здійснення усиновлення та робив ремонт у квартирі також із цією метою.

Разом з тим, ОСОБА_2 , звертаючись до суду апеляційної інстанції, не надав суду жодного доказу в підтвердження того, що він зробив ремонт у квартирі, готуючись до усиновлення племінників. ОСОБА_2 не надав суду апеляційної інстанції жодного доказу в підтвердження того, що він збирав документи для усиновлення своїх племінників чи визнання його опікуном протягом двох років із моменту поміщення дітей у «Дитячий будинок «Перлинка» ні при першому перегляді апеляційним судом, ні під час повторного перегляду справи апеляційним судом.

Крім іншого колегія суддів наголошує, що при повторному апеляційному перегляді справи ні ОСОБА_2 , ні його представник ОСОБА_1 , будучи належним чином сповіщеними, не приймали участі у справі, не реалізовували свої процесуальні права та обов`язки, не надавали докази, які підтверджували б доводи апеляційної скарги і були зазначені у постанові суду касаційної інстанції, тобто не проявляли зацікавленість у розгляді справи, що також свідчить про ставлення скаржника ОСОБА_2 щодо усиновлення малолітніх дітей.

Факт відвідування дідусем неповнолітніх дітей підлягав оцінці апеляційним судом у сукупності із усіма іншими фактичними обставинами справи, а саме: чи може такий факт тлумачитись як зв`язок із сім`єю, як що так, то чи є такий зв`язок перешкодою для усиновлення дітей, з урахуванням того, що діти проживають та виховуються в умовах дитячого будинку.

Однак апеляційний суд перш за все враховує думку дітей щодо їх бажання усиновлення заявниками, що було встановлено у суді першої інстанції під час з`ясування думки дітей з приводу обставин справи, та вважає, що саме усиновлення особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сприятиме якнайкращим інтересам дітей, позитивно впливатиме на фізичний, духовний, емоційний, культурний та психологічний розвиток особистості.

Колегією суддів також враховується тривалість розгляду національними судами справи (заява подана у грудні 2019 року) і зацікавленість заявників протягом чотирьох років у бажанні усиновлення малолітніх дітей, що підтверджується, зокрема, їх активною участю через представника (адвоката Валах В.В.) у розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Згідно із частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського Суду з прав людини, що законодавчо ґрунтується на нормах пункту першого Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року», згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 1 статті 6 та статтею 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», №8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У Рішенні від 16 лютого 2017 року за заявою №18986/06 у справі «Каракуця проти України», Європейський суд з прав людини констатував відсутність порушення прав заявників, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з тим, що заявники ОСОБА_37 та його дружина ОСОБА_38 не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом звернення відповідача про перегляд заочного судового рішення, оскільки перегляд таких рішень гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

За таких обставин немає правових підстав вважати, що оскаржуваним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року порушено права та обов`язки ОСОБА_2 .

У частині 1 статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті та правового висновку Верховного Суду України у постанові від 03 лютого 2016 року у справі №6-885цс15, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За таких підстав, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному випадку апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Керуючись ст. 367, 368, п. 3 ч. 1 ст. 362, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, про усиновлення закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк