ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/541/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Херенкової К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану районний у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Андріївка, Бердянського району, Запорізької області, посилаючись на те, що факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії № 90 від 12.12.2022 виданого Комунальним некомерційним підприємством "Андріївське територіальне медичне об`єднання Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області". Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану було неможливо, оскільки факт сметрті відбувся на тимчасово окупованій території. Вказувала, що встановлення факту смерті матері їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та в подальшому оформлення спадщини.

Заявник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за доцільне проводити розгляд справи за відсутності учасників судової справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

З лікарського свідоцтва про смерть № 90 від 12.12.2022 виданого Комунальним некомерційним підприємством "Андріївське територіальне медичне об`єднання Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області" слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Андріївка, Бердянського району, Запорізької області. Причиною смерті стала серцевосудинна недостатність.

Відповідно до положень частини 2статті 49 ЦКУкраїни, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положення частини 1статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану`передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Проаналізувавши встановлені обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи заяви знайшли своє підтвердження, а тому її вимоги підлягають задоволенню.

За приписами ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Враховуючи викладене та керуючисьст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293 294, 317, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження - с. Зелене, Кельменецького району, Чернівецької області, місце смерті - смт. Андріївка, Бердянського району, Запорізької області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії беспосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: