Справа № 304/1576/22 Провадження № 2/304/58/2023
У Х В А Л А

17 липня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Ганька І.І.,

з участю секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 304/1576/22 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Вайдича Ярослава Володимировича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

адвокат Вайдич Я.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 02 листопада 2002 року виконавчим комітетом Нижньоселищенської сільської ради Хустського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між сторонами, за час перебування у якому народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник вказує, що декілька років сторони проживають окремо, шлюб фактично розпався, позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Зазначає, що життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, а відтак шлюб існує лише формально і такий слід розірвати. На підставі наведеного просить позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами.

У судові засідання, що призначалися судом, починаючи з дня відкриття провадження у даній цивільній справі, сторони/їх представники жодного разу не з`явилися (а. с. 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32).

Так, у судове засідання, що було призначене на 27 червня 2023 року, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вайдич Я.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відстеження поштового відправлення з відкритого сайту «Укрпошти» та довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету адвоката (а. с. 33, 34); слухання справи відкладено на 17 липня 2023 року.

Так само позивач та її представник у судове засідання, призначене на 17 липня 2023 року, повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 06 липня 2023 року особисто позивачу ОСОБА_1 та довідкою про доставку електронного документу (судової повістки) 29 червня 2023 року до електронного кабінету представника ОСОБА_4 (а. с. 36, 37).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до такого висновку.

Позивач/її представник про час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд жодного разу не повідомляли, клопотань про відкладення справи чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Згідно з положеннями статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 2 цього Кодексу завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 43 ЦПК України чітко визначає права та обов`язки сторін по справі, а у ст. 44 цього Кодексу вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц зробив такі висновки, які у порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує до спірних правовідносин.

Під час розгляду справи, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

ВС наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Також ВС підкреслив, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Крім цього згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов`язків заявником не отримано судову повістку.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вайдич Я.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин і від нього не надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 44, 130, 131, 210, п. 3 ч. 1 ст. 257, 259 261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

позов представника ОСОБА_1 адвоката Вайдича Ярослава Володимировича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.