Справа № 148/1769/23
Провадження №2/148/598/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Григоренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

У вересні 2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом та просить ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , терміном три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4 була його матірю і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,45 га, яка розташована на території Холодівського старостату Тульчинської міської ради та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері та її поховання у спілкуванні з рідними сестрами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було вирішено, що спадщину буде оформляти одна із сестер, а саме ОСОБА_3 на себе. Однак при оформленні спадщини в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі останню було повідомлено, що згідно даних спадкового реєстру виявлені відомості про наявність заповіту, який складено їх матір`ю на його ім`я. Про наявність заповіту йому не було відомо. А так як вони вирішили, щзо спадщину буде оформляти одна із сестер. то з заявою про прийняття спадщини він не звертався. В липні 2023 ОСОБА_3 повідомила його про наявність вказаного заповіту і він одразу звернувся з відповідною заявою щодо оформлення спадщини до нотаріальної контори. Листом Першої Вінницької державної нотаріальної контори його повідомлено, що ним пропущений строк для прийняття спадщини та роз`яснено про необхідність звернення до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в заяві обставини. Зазначив, що після того, як йому та сестрам стало відомо про наявність заповіту, останні на спадщину не претендують та хочуть, щоб саме він оформив спадщину, так як це була воля їх матері. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надіславши до суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.01.2022, виданого Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , актовий запис № 17 від 18.01.2022 (а.с. 7).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , заповненого російською мовою, виданого 01.10.1970, вбачається, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва на право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , даний будинок належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в рівних частках (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №237059113 від 15.12.2020 власником 1/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №239428141 від 30.12.2020 власником 1/6 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 13).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВН №006058 від 07.02.2003 ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 3,45 га, яка розташована на території Холодівської сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14).

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 17.08.2023 право власнсті на земельну ділянку площею 3,4547 га, кадастровий номер :04:000:0059 зареєстровано за ОСОБА_4 . Дана земельна ділянка знаходиться в оренді ПАТ «Зернопродукт МХП» (а.с. 15).

Встановлено судом і те, що згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області 02.03.2020, та зареєстровано в реєстрі за № 12, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 все своє майно (а.с. 18).

Згідно копії довідки від 14.08.2023 № 243, виданої виконкомом Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 ,яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,45 га, розташована на території Холодівської сільської ради, державний акт І-ВН №006058 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Як вбачається із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.08.2023 №1607/02-31 ОСОБА_1 02.02.2023 звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Сушицькою А.О.

йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини та не пред`явив доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем (а.с. 20).

З копії заяви ОСОБА_2 від 24.03.2022 вбачається, що вона відмовилася від прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 (а.с. 21).

З копії спадкової справи № 438/2022, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, судом встановлено, що ОСОБА_6 відмовилась від прийняття обовязкової частки в спадщині після смерті матері ОСОБА_4 , звернувшись до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з відповідною заявою від 07.06.2022. Також із даної заяви вбачається, що їй стало відомо про заповіт, посвідчений секретарем Лопатинської сільської ради Оратівського району від 02.03.2029 за реєстровим № 12 (а.с. 75).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що наголошено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок висловлений також у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до п. 2.2 та п. 3.2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається зі спадкової справи № 438/2022, під час заведення спадкової справи 07.06.2022 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , нотаріусом встановлено наявність заповіту, вчиненого останньою 02.03.2020, зареєстрованого під № 12, що підтверджується відомостями з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.06.2022 (а.с. 81, 82). Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про повідомлення нотаріусом позивача про наявність заповіту, або ж виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення, матеріали спадкової справи не містять.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, та відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, вирішуючи питання поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а саме волю спадкодавця ОСОБА_4 , яка все своє майно заповіла сину - позивачу ОСОБА_1 , та той факт, що відповідачки в даній справі позов визнали, від спадщини після смерті матері відмовились.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

При встановлених обставинах, враховуючи, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважної причин, беручи до уваги, що позов визнається відповідачами, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, та що в інший спосіб позивач не може захистити своє право, суд вважає можливим визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

За таких обставин суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77, 81, 89, 95, 141, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1270, 1272 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Штифурко