Справа № 159/3245/23
Провадження № 2/159/856/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря - Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого органу Волинської області Пирога Сергій Степанович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 70694 від 28.08.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», яке є правонаступником ТзОВ «Фінансова компанія «Джобер» та ТзОВ «ТОП Кредит», про стягнення з нього заборгованості, що виникла за кредитним договором № 174697 від 15 серпня 2018, який укладений між ТзОВ «ТОП Кредит» та ОСОБА_1 , за період з 26.02.2019 по 27.05.2021 на загальну суму 21618,04 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 2052 грн., заборгованість за нарахованою пенею - 16166,04 грн.,

а також плата за вчинення виконавчого напису на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що виконавчий напис вчинено всупереч вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Крім того, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 20 червня 2023 року.

Ухвалою судді від 21.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву, а третім особам для подачі пояснень.

Позиція учасників судового розгляду.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Правом подачі пояснень не скористалася.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

28 травня 20201 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №70694 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції, яке є правонаступником ТзОВ «Фінансова компанія «Джобер» та ТзОВ «ТОП Кредит», заборгованості за кредитним договором № 174697 від 15 серпня 2018 на загальну суму 21618,04 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 2052 грн., заборгованість за нарахованою пенею - 16166,04 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. від 23 лютого 2022 відкрито виконавче провадження ВП №6875877, на підставі виконавчого напису №70694 від 28.05.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції, яке є правонаступником ТзОВ «Фінансова компанія «Джобер» та ТзОВ «ТОП Кредит» заборгованості за кредитним договором № 174697 від 15 серпня 2018 за період з 26.02.2019 по 27.05.2021 на загальну суму 21618,04 гривень.

08.05.2023 приватним виконавцем постановлено накласти арешт на грошові кошти боржника, що належить боржнику, а також звернути стягнення за виконавчим провадженням на доходи боржника.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 21.01.2022 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору №174697 від 15.08.2018 укладеним між позивачем та ТзОВ «ТОП Кредит».

Укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Згідно із частиною першою, другою, третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх - процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги вище наведені факти, у суду є всі підстави вважати, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена.

При цьому, судом враховується твердження позивача про не укладення будь-якого кредитного договору, не отримання ним вимоги про погашення боргу з відповідними розрахунками.

Відповідач в свою чергу також не подав доказів, які б підтверджували правомірність та законність вчиненим нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої, пункту 1, частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у сумі 1 073,60 грн 40 коп., приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 133,137, 141,247, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №70694 від 28 травня 2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», заборгованості за кредитним договором № 174697 від 15 серпня 2018, в сумі 21618,04 ( двісті шістнадцять тисяч вісімнадцять грн. 04 коп. ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073,60 (одну тисячу сімдесят три грн. 60 коп.).

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» , адреса: м.Київ, вул.Загородня,15, офіс 313;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: м.Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа : приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович , адреса : Волинська область, м.Луцьк, вул.Прогресу, 7.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 20 липня 2023.

Головуючий: В`ячеслав Лесик