Справа № 347/755/22
Провадження № 22-ц/4808/703/23
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду, постановлену суддею Кіцулою Ю.С. 18 квітня 2023 року, про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилався на те, що 13.06.2014 року біля приміщення Косівського районного суду відбувся конфлікт між ним та ОСОБА_2 , в ході якого ОСОБА_2 завдав йому тілесних ушкоджень. За фактом нанесення йому тілесних ушкоджень порушено кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 , яке перебуває на розгляді в Косівському районному суді. Також кримінальне провадження було порушено і щодо ОСОБА_1 , а ухвалою Коломийського міськрайонного суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 було закрите на підставі ст. 49 КК України. ОСОБА_1 вважає, що саме ОСОБА_2 повинен відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду завдану злочином. Також ОСОБА_1 вважає, що висновок експерта №81 від 19.06.2014 року про наявність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень є незаконним, сфальсифікованим та містить неправдиві відомості.

Просив прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду; визнати висновок експерта №81 від 19.06.2014 року таким, що не відповідає дійсності; в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовити повністю; зобов`язати СВ Косівське РВП ГУНП в Івано-Франківській області по факту підробки документів розпочати кримінальне провадження із внесенням відомостей в ЄРДР (а.с.28).

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2023 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином відмовлено та повернуто зустрічну позовну заяву (а.с.50-53).

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права.

Вказує, що судом безпідставно повернуто зустрічну позовну заяву та порушено його право на захист як відповідача щодо позову, який ґрунтується на неправдивих доказах і не відповідає дійсним обставинам справи.

Статтею 193 ЦПК України встановлено окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, зокрема вказано один із способів захисту відповідача.

Вважає, що подання зустрічного позову може бути найбільш ефективним способом захисту відповідача від шахрайських, на його думку, позовних вимог позивача за первісним позовом, оскільки зустрічний позов частково чи в повному обсязі виключає підстави первісного позову.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Косівський районний суд прийняти зустрічну позовну заяву (а.с.55-57).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися сторони, про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у відсутності сторін.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову та повертаючи його позивачу, суд першої інстанції виходив з того,що, що спільний розгляд зустрічного та первісного позовів не є доцільним, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, спільний розгляд позовних вимог сторін не є доцільним та призведе до затягування розгляду справи. Крім цього, позивачем ОСОБА_1 заявлено цивільний позов щодо відшкодування шкоди, завданої злочином в межах кримінального провадження №347/439/21 і питання щодо прийняття цивільного позову до спільного розгляду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 судом ще не вирішено.

З такими висновками судді суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з наступних підстав.

Встановлено, що у травні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

18 квітня 23 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди від злочину.

В провадженні Косівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 347/439/21, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України за фактом подій, що мали місце 13.06.2014 року (головуючою у справі суддею є Кіцула Ю.С.) Розгляд вказаного кримінального провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_1 заявлено цивільний позов щодо відшкодування шкоди завданої злочином. Питання щодо прийняття цивільного позову до спільного розгляду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 судом ще не вирішено, оскільки під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні ОСОБА_1 покинув зал судового засідання приміщення Косівського районного суду.

Розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 ще не завершений та перебуває на стадії підготовчого судового засідання, а відтак вина ОСОБА_2 не встановлена у судовому порядку, а отже заявлений зустрічний позов в порядку цивільного судочинства є передчасним.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Так, суд при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду зустрічного позову повинен виходити з того, що наявність підстав, передбачених законом як умови прийняття зустрічного позову, свідчать про наявність певного зв`язку між первісною і зустрічною вимогами. Відсутність такого зв`язку не виправдала б можливість спільного розгляду цих вимог в одному процесі.

Сумісний розгляд в одному процесі первісного і зустрічного позову є гарантією захисту прав як позивача, так і відповідача, і правильне вирішення їх спору виключить можливість винесення суперечливих рішень.

З даних положень очевидні як загальні для зустрічного позову та інших позовів ознаки, так і особливі риси, властиві тільки зустрічним позовам. Головна зі спільних ознак та, що зустрічний позов, як і будь-який інший, поданий до суду, направлений на захист порушених або оспорюваних прав, а також інтересів особи, що охороняються законом.

Зустрічний позов може бути прийнятий до спільного розгляду, коли обидва позови взаємно пов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Позови вважаються взаємозв`язаними, якщо обидва вони випливають з одного правовідношення або вимоги за ними здатні до зарахування. Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

У постанові від 20.03.2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду, взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Згідно з постановами Верховного Суду від 17.05.2021 року у справі №910/18778/20, від 22.04.2019 року у справі №914/2236/18, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:

- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;

- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;

- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.

На підставі викладеного, враховуючи те, що задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, спільний розгляд зустрічного та первісного позовів не є доцільним, суд вірно дійшов висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви, оскільки спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, поданого відповідачем, призведе до затягування судового процесу, порушення права сторони на своєчасний, швидкий розгляд та вирішення справи.

Також задоволення зустрічного позову, в даному випадку, не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

У пунктах 43, 44 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду висловила у постановах №916/3245/17 від 13.03.2019, №916/542/18 від 12.06.2019.

Крім того судом вірно враховано, що в межах кримінального провадження 347/439/21 ОСОБА_1 заявлено цивільний позов щодо відшкодування шкоди завданої злочином. Розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 ще не завершений та перебуває на стадії підготовчого судового засідання, а отже заявлений зустрічний позов в порядку цивільного судочинства є передчасним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Косівського районного суду від 18 квітня 2023 року, про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В.Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.