Справа № 510/1014/22
Провадження № 2/510/389/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2023 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря - Березенко С.П.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

представників третіх осіб, які

не заявляють самостійних

вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог, надали відзив на позовну заяву, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що сімейне життя з померлою ОСОБА_7 . ОСОБА_3 не склалося та задовго до її смерті в них виникали сутички, щодо виховання дитини та участі батька у житті дитини, батьку всіляко забороняли брати участь у житті дитини та навіть спілкуватися. За життя, мати дитини була отримувачем аліментів на дитину згідно рішення Ренійського районного суду по справі № 2-921 від 08.12.2008 року. В наслідок смерті ОСОБА_7 виконавче провадження було закрито на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 22.04.2019р. На день смерті ОСОБА_7 , відповідач побудував іншу сім`ю разом із ОСОБА_8 . Від шлюбу у подружжя народилася донька ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я проживає у АДРЕСА_1 . Відповідач стверджує, що в серпні 2019 року після отримання, інформації від спільних знайомих, не від родичів, про смерть матері ОСОБА_9 , разом із сім`єю прибув до міста Рені, для вирішення питання щодо забирання дитини у свою сім`ю за місцям їх проживання. Бабуся - ОСОБА_10 взагалі була категорично проти того, щоб батько забирав дитину. Перебуваючи в м. Рені, та намагаючись вирішити питання у правовому полі, щодо визначення місця проживання ОСОБА_9 разом із батьком, ОСОБА_3 звернувся за консультацією до органу опіки та піклування Ренійської міської ради Одеської області, де йому стало відомо про ініційований спір, щодо позбавлення його батьківських прав з боку ОСОБА_10 (бабуся) та ОСОБА_11 (тітка). Після їх численних переговорів, отриманих консультації та роз`яснень з боку органу опіки та піклування та з урахуванням позиції сина - ОСОБА_9 , який не виявив бажання переїжджати до іншого місця на постійне місце проживання, аргументуючи свою позицію тим, що в нього є складений образ життя, в нього присутня прив`язаність до бабусі та тітки, до рідного брата ОСОБА_12 та сетри ОСОБА_13 (по лінії матері), та в наслідок пережитої втрати матері було прийнято рішення тимчасово залишити сина разом із родичами в особі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після прийнятого рішення, позивач та тітка відізвали свою заяву щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав. Батько дитини по результатам домовленостей із родичами завірив останніх, що буде матеріально забезпечувати дитину, родичи завірили батька в тому що будуть підтримувати зв`язок та інформувати його щодо життя дитини, його навчанню, соціалізацію, та про стан його здоров`я. Крім іншого треба відмітити, що батько дитини, ніколи не припиняв свого спілкування з дитиною, постійно спілкується з ОСОБА_9 по телефону та за допомогою інтернет зв`язку.

Представник відповідача зазначив, що сім`я ОСОБА_3 проживає у м. Дніпро, має там трудову зайнятість, соціальні зв`язки, донька отримала дошкільну освіту, на даний час отримує середню освіту сім`ям поїхала на своє постійне місце проживання. Батько ОСОБА_9 перед тим як поїхати попередив сина, що той за його бажанням може переїхати жити до них в любий час, як тільки він наддасте свою згоду батько за ним приїде. 01.10.2019 року, на вимогу ОСОБА_11 батько дитини оформив на її ім`я довіреність, для вирішення питання по місцю проживання дитини з оформлення пенсійного забезпечення ОСОБА_9 у зв`язку із втратою матері. 28.10.2021 року ОСОБА_9 отримав паспорт громадянина України як особа, що досягла 14 років, питання щодо його отримання було узгоджено батьком та тіткою саме батько приймав безпосередню участь у вирішенні цього питання та сприяв в його отриманні. Отже, враховуючи вище викладене вбачається, що по результатом усіх домовленостей які існували станом на 2019 рік, сторони по справі прийшли до взаємної згоди щодо місця проживання дитини, участі батька у виконані свої обов`язків. Батько дитини матеріально забезпечує дитину та постійно знаходься з на зв`язку як з дитиною так із родичами, та в повній мірі обізнаний про стан здоров`я, матеріальне забезпечення та про інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток сина.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представники третіх осіб у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини. Суд бере до уваги думку третіх осіб, тому що вони добре знають цю сім`ю, вони фахівців своїй справі та були переконливими у судовому засіданні.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянки України - ОСОБА_1 ; копія паспорту громадянина України - ОСОБА_14 ; копія паспорту громадянина України - ОСОБА_3 ; копія характеристики БУ «Радуга» на ОСОБА_14 ; копія подання класного керівника ОСОБА_15 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_14 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_16 із перекладом з німецької мови на українську; копія довідки ОСББ «Пентагон - Рені» від 03.10.2019р.;

копія довідки ОСББ «Шериф 52» від 11.07.2022р.; копія листа - відповіді НКП «Ренійський центр первинної медико - санітарної допомоги Ренійської міської ради» від 02.08.2022р. № 180; копія заяви адвоката Вальченко В.В. до служби у справах дітей Ренійської міської ради від 18.08.2022р. « 04; копія заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасове проживання дитини із бабусею ОСОБА_1 4 копія свідоцтва про народження ОСОБА_17 , 2014 р.н.; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_18 ; копія постанови ВП № НОМЕР_1 від 22.04.2019р. про закінчення виконавчого провадження; копія відповіді на запит адвоката від КЗО «Середня загальноосвітня школа № 54» Дніпровської міської ради від 23.08.2022р. № 311; копія інформації на ОСОБА_3 КЗО «Ясла - садок № 244» Дніпровської міської ради від 17.08.2022р. № 36; копія характеристики ОСББ «Штурманський 5» на ОСОБА_3 ; копія характеристики на сім`ю учениці ОСОБА_17 від викладача 1 категорії МКЗК «ДДМШ № 14» від 18.08.2022р.; копія характеристики на ОСОБА_3 від Религійної громади «Місцева Церква християн Євангельської віри «Двері у небо»»; копія нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_3 про надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_9 від 18.05.2017р., зареєстроване в реєстрі за № 405; копія виписки по картці ОСОБА_3 відкрита у АТ «Приватбанк»; копії платіжних доручень; копії скриншотів переписки батька та сина; копія рішення Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 21.10.2022р. № 179; копія висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_19 ; копія витягу з рішення Ренійського районного суду від 27.06.2007р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу в них народився син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Ренійського районного суду від 27.06.2007р. шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір`ю. Матір дитини ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Нюрнберг, Німеччина, що підтверджується свідоцтвом про смерть, перекладено та завірено нотаріально.

Позивач ОСОБА_10 є матір`ю померлої ОСОБА_20 та відповідно бабусею її дитини. Після смерті доньки, ОСОБА_20 її неповнолітня дитина - ОСОБА_14 залишився проживати зі нею і знаходиться на повному її утриманні.

Так, в ході судового розгляду справи позивач та її представник зазначили, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідач ОСОБА_3 на протязі останніх років взагалі не бачив дитину, не дзвонив і не цікавився дитиною. Він не цікавиться здоров`ям дитини, його успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішньої освіти, не створює умов для отримання ним освіти. На сьогоднішній день у дитини до батька не має ніяких почуттів. Після смерті матері дитини всю відповідальність за життя, здоров`я, безпеку дитини несе позивач - ОСОБА_10 . Дитина відвідує Ренійський заклад загальної середньої освіти Ренійської міської ради. Відповідно до характеристики класного керівника, дитина проживає разом із бабусею - ОСОБА_1 , яка відвідує батьківські збори та інші заходи у школі. Батько не бере участь у навчанні та вихованні дитини, жодного разу не цікавився успіхами свого сина.

Також, дитина має декларацію з сімейним лікарем. Лише позивач звертається за медичною допомогою для онука, у разі потреби. Батько - ОСОБА_3 жодного разу не звертався разом із сином до лікарні, що також підтверджує неналежне виконання ним батьківських обов`язків. Позивач разом із онуком - ОСОБА_14 , 2007 р.н., проживають по АДРЕСА_2 . Дитині забезпечені належні умови для проживання та створена гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та онуком склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його оцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей.

Позивач вважає, що нехтування батьківським обов`язками з боку батька на її думку принижують гідність онука, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Таким чином, позивач та представник позивача, вважають, що відповідач ухилившись від виконання своїх батьківських обов`язків самоусунувся від батьківства. Виховання сина наразі покладено на бабусю, вона піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, позивач вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, тому є безумовні підстави для позбавлення його батьківських прав.

Заслухавши пояснення сторін у справі, думку дитини та третіх осіб, вивчивши матеріали справи, надані суду документи, у тому числі висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_9 , 2007 р.н., суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по суті обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2ч.1ст.164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27.09.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

З огляду на все вищевикладене, суд зазначає, що після розлучення відповідача та ОСОБА_20 , склалися непрості відносини, вони не дійшли у добровільному порядку згоди з приводу питання виховання дитини малолітнього сина ОСОБА_9 , 2007 р.н. та спільної участі у виховному процесі. Після смерті ОСОБА_20 , дитина залишилась проживати із бабусею - позивачем ОСОБА_1 , з якою у дитини скалилися дуже люблячі та турботливі відносини. Батько сплачував аліменти на утримання сина, згідно рішення Ренійського районного суду по справі № 2-921 від 08.12.2008 року. В наслідок смерті ОСОБА_7 виконавче провадження було закрито. Після смерті ОСОБА_20 давав синові незначні суми. Згідно із характеристик наданих в ході судового розгляду справи, відповідач оцінюється позитивно. Враховуючи той факт, що сім`я ОСОБА_3 проживає у м. Дніпро, син ОСОБА_9 відмовився їхати разом із батьком, відповідач має там трудову зайнятість, соціальні зв`язки, донька від іншого шлюбу отримала дошкільну освіту, на даний час отримує середню освіту сім`ям поїхала на своє постійне місце проживання, тому батько дитини не може реалізувати свої батьківські обов`язки у повній мірі, що наклало негативний відбиток на їх стосунки. Батько та ОСОБА_9 стали чужими людьми, що вбачається із переписки через мережу інтернет. Тобто, реалізувати свої батьківські обов`язки відповідач так і не зміг.

Так, в ході судового розгулу справи була вислухана думка дитини ОСОБА_9 , 2007 р.н., який пояснив, що із батьком не бачився до 2019 р. Спілкується з батьком рідко десь раз на місяць, тому що він йому не допомагає матеріально. Із сестрою в нього немає ніяких відносин тому що він її не знає та батько її любить більше ніж його. Всі його проблеми вирішує бабуся та тітка. Батько допомагав тільки після прохання, із батьком жити не бажає. Пояснив, що любить свого брата ОСОБА_12 та сестру ОСОБА_21 , хоче бути разом із ними тому, що вони йому допомагають постійно, цікавляться його життям.

Свідок ОСОБА_11 , у судовому засіданні пояснила, що сестра із відповідачем зустрічалась десь 2 місяці, три місяці десь прожили разом. Відповідач її бив неодноразово, сестра ходила із сінцями, тільки згодом вона їй про це зізналась. Після смерті сестри дитина залишилася із ними проживати, він приїхав його забрати, але бабуся не віддала йому дитину. Вона просила у відповідача гроші для лікування ОСОБА_9 , але їй відповів що в нього немає, вона хвора ходила на роботу, щоб було чим всіх прокормити. Він не платив ні копійки до 2019 р. Із відповідачем в неї ніяких відносин немає, вона сама вирішує проблеми дитини.

Треба зазначити, що виконком Ренійської міської ради як орган опіки та піклування 21.10.2022 р. затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього ОСОБА_9 , 2007 р.н., із якого вбачається, що ОСОБА_3 поінформував, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав так як хоче налагоджувати відносини з сином. Він повідомив, що з народження ОСОБА_9 перестав проживати з ними, а після розірвання шлюбу взагалі поїхав з міста. Спочатку бажання забрати дитину до себе було, але мати - померла ОСОБА_20 , була проти. Вона за його словами, ховала від нього їхнього сина. До органів опіки за цей час ОСОБА_3 не звертався, але коли приїжджав у м. Рені зустрічався з сином., ОСОБА_9 у батька в гостях не був. ОСОБА_6 повідомила, що, коли дитині виповнилося 12 років, батько приїхав за ним, але ОСОБА_9 відмовився. ОСОБА_3 поінформував, що після смерті матері дитини, вирішив не забирати сина, щоб не травмувати. Він вже три роки не був у м. Рені з причин - спочатку карантину зараз війни. Намагається щомісячно висилати дитині якісь кошти, у тому числі й кишенькові витрати, але у зв`язку з тим, що в нього непостійна робота та є необхідність допомагати крім ОСОБА_9 своїй мамі, утримувати свою сім`ю, суми бувають невеликими. ОСОБА_6 повідомила, що батько дитини - ОСОБА_3 ніякого сприяння оформленні допомоги з втрати годувальника та свідоцтва про смерть матері дитини не давав. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі-комісія), вивчивши детально ситуацію встановила ухилення батька від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, створення ним умов, які шкодять її інтересам, не займається вихованням свого сина, тривалий час не спілкується з ними та не проявляє ніякої турботи та на своєму засіданні, яке відбулося 28.09.2022, вирішила доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оцінуючи поведінку відповідача, суд вказує на те, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Всю відповідальність за життя, здоров`я, безпеку дитини несе позивач. Давід проживає з бабусею, вона утримує та виховує дитину. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Суд враховує те, що позивач, представники третіх осіб, та головне сама дитина - ОСОБА_9 , наполягали на задоволенні позову. Задовольняючи позовні вимоги, суд в першу чергу бере до уваги думку самої дитини, яка має за віком, право висловлювати свою думку у суді. Суд вважає, що буде правильним саме зараз задовольнити позов і тим самим не дати погіршиться стосункам які існують між дитиною та батьком, тому що в протилежному випадку, дитина може зненавидіти свого батька та в майбутньому ніколи йому не вибачити свої дитячі образи. Суд переконаний, що в даному випадку, думка дитини є головним в прийнятті рішення. Примусити дитину любити свого батька, поважати, суд не може та й не має такого права. А дати шанс батько та дитині налагодити свої відносини, суд зобов`язаний.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства", ст. ст. 141, 150, 151, 155, 157 та ст. 180 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Оскільки нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками носять свідомий, тривалий характер, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_9 , 2007 р.н., буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 141, 164, 165,166, 180, 181 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ур. м. Рені Одеської області, громадянина України, позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков