справа № 462/4732/23
УХВАЛА

12 липня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилю А. І., вивчивши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

Уповноважений представник ЛКП «Залізничнетеплоенерго» - Стаько Ю. П., 22.06.2023 року (вх. № 12992) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 10 945 грн. 41 коп. та 268 грн. 40 коп. судового збору.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Положеннями ст. 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 7.07.2020 року (справа № 910/10647/18), постанові від 16.02.2021 року (справа № 911/2390/18) виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями правил підсудності.

Згідно із відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області та даними, які вказані у заяві про видачу судового наказу боржниками є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що не належить до території Залізничного району міста Львова.

За цією ж адресою знаходиться і об`єкт нерухомості, у який здійснювалось надання послуг і з приводу стягнення вартості яких заявник звернувся до суду.

Виходячи з наведеного, у видачі судового наказу за заявою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. 163-166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: