Справа № 495/6822/23
Номер провадження 2/495/3412/2023
07 липня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Анісімової Н.Д.,
при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одеська торгова біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно, суд
29.06.2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі Позивач) до ОСОБА_2 (далі Відповідач), третя особа: Одеська торгова біржа, про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно, у якому просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,2 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м, та зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод по нерухомості, реєстраційний номер № 2318/Б від 24.06.1999 року, зареєстрований на Білгород-Дністровським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 01.06.1999 року в реєстровій книзі № 7-740, інвентарна справа № 1315 дійсним, та визнати право власності на вищевказаний житловий будинок.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.1999 року між відповідачем, ОСОБА_2 , (Продавець) та позивачем, ОСОБА_1 , (Покупець) було укладено Договір № 2318/Б купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець купив житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Даний Договір укладено та зареєстровано на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод нерухомості, реєстраційний номер № 2318/Б від 24.06.1999 року. Вказаний Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2318/Б від 24.06.1999 року було зареєстровано Білгород-Дністровським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 01.07.1999 року в реєстровій книзі № 7-740, інвентаризаційна справа № 1315, про що свідчить відповідний штамп в Договорі.
Згідно з технічним паспортом житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 51.2 кв.м, житловою площею 40.5 кв.м, літ. «Д» - вбиральня-душ; літ. «Є» - гараж-майстерня; літ. «Ж» - сарай; літ. «З» - сарай; літ. «К» - сарай; споруди - № 1-10.
Протягом всього часу з моменту придбання будинку позивач відкрито володіє та користується ним, але позбавлений права розпорядитися своїм правом власності на зазначений житловий будинок через те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений, що стало обов`язковим після набрання чинності нового Цивільного кодексу України від 01.01.2004 року. На момент укладення договору таких вимог щодо нотаріального посвідчення договорів не встановлювалося.
На даний момент позивач бажає оформити право власності на вказаний житловий будинок, але зазначені зміни в чинному законодавстві призводять до неможливості проведення державної реєстрації права власності, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом свого права та своїх інтересів.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2023 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням дати судового засідання.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі суду оголошення про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав.
Третя особа: Одеська торгова біржа до суду не з`явились, заяв не надали.
Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.06.1999 року, на Одеській товарній біржі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений Договір № 2318/Б купівлі-продажу нерухомості, а саме: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом № 1-624 від 16.04.1997 року, засвідченого Білгород-Дністровської державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в МБТІ за №1-624 від 16.04.1997 року.
Договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» про що був зроблений запис у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер № 2318/Б від 24.06.1999 року.
Вказаний Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2318/Б від 24.06.1999 року було зареєстровано Білгород-Дністровським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 01.07.1999 року в реєстровій книзі № 7-740, інвентаризаційна справа № 1315, про що свідчить відповідний штамп в Договорі.
Нотаріально договір купівлі-продажу не був посвідчений.
23.01.2020 року було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 , житловий будинок складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 51.2 кв.м, житловою площею 40.5 кв.м, літ. «Д» - вбиральня-душ; літ. «Є» - гараж-майстерня; літ. «Ж» - сарай; літ. «З» - сарай; літ. «К» - навіс; споруди - № 1-10.
З технічної документації вбачається, що позивач є користувачем та власником вищезазначеного житлового будинку .
Згідно зі ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (у редакції 1963 року).
Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, в редакції, що діяла на момент укладення вищевказаного спірного договору, угоди зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Таким чином, станом на день укладення спірної угоди діяла правова колізія щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року N 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.06.1999 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
До 01.01.2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло.
В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .
Отже, держава цим самим визнала його право власності на нерухомість, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.
З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави вважати даний договір дійсним.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що укладений 24.06.1999 року Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2318/Б, може бути визнаний дійсним.
Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2).
Враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, проте зміни у законодавстві, що мали місце раніше, призвели до фактичної неможливості проведення державної реєстрації права власності, суд вважає за необхідне встановити факт належності позивачу житлового будинку на праві власності.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають повному задоволенню.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 83, 200, 206, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 45, 47, 48, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одеська торгова біржа, про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно задовольнити.
Визнати договір № 2318/Б від 24.06.1999 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,2 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м, та зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод по нерухомості, реєстраційний номер № 2318/Б від 24.06.1999 року, зареєстрований на Білгород-Дністровським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 01.06.1999 року в реєстровій книзі № 7-740, інвентарна справа № 1315 дійсним
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 51.2 кв.м, житловою площею 40.5 кв.м, літ. «Д» - вбиральня-душ; літ. «Є» - гараж-майстерня; літ. «Ж» - сарай; літ. «З» - сарай; літ. «К» - сарай; споруди - № 1-10.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження та РНОКПП невідомі, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Н.Д. Анісімова