Березівський районний суд Одеської області
17.07.2023
Справа № 494/1312/22
Провадження № 2/494/393/23
УХВАЛА

17.07.2023 р м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справии №494/1312/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, вищевказану справу визначено судді Лебединському С.Й.

Ухвалою суду від 07.10.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року суддею Лебединським С.Й. заявлено самовідвід по справі та після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями- вказана справа надійшла у провадження судді Римар І.І.

За таких обставин, з огляду на те, що попереднім складом суду провадження у справі за цим позовом вже відкрито, справу передано для розгляду згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи, а тому визнаю за необхідне справу за цим позовом прийняти до свого провадження.

Водночас, ознайомившись зі справою та позовною заявою, суддею встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) , та підлягає залишенню без руху з наспупних підстав:

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною третьою статті 175 ЦПК України передбачено в тому числі, позовна заява повинна містити:2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Вказані вимоги позивачем не виконані , та викладено лише прізвище ім`я та по батькові з адресом, інші вимоги цього пункту не зазначені у позовній заяві.

Пункт 3 цієї ж статті вказує про необхідність зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Проте ціна позову взагалі відсутня.

Пункт 5 цієї ж статті вказує, про наступне: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивач посилається у цивільному позові на обставини кримінального провадження №0000229, проте жодних доказів взагалі існування та винесення остаточного рішення по вказаному кримінальному провадженню позивачем не надано.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

Аналогічна позиція вказана у постанові Верховного суду від 16.07.2020 по справі № 908/2828/19 (№ в ЄДРСР 90565972); від 18.06.2020 по справі № 909/965/16 (№ в ЄДРСР 89910851); від 07.05.2020 по справі № 922/3059/16 (№ в ЄДРСР 89318804); від 09.04.2020 по справі № 10/Б-743 (№ в ЄДРСР 88868235) відповідно до якої «Системний аналіз статей 80, 269 ГПК свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку - позивача) (висновок викладений в постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 913/317/18 та від 22.05.2019 у справі № 5011-15/10488-2012)».

Згідно висновку ВС від 20.10.2020 по справі № 756/671/19 (№ в ЄДРСР 92335060), «Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Заявляючи вимогу про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, всупереч положенням п. 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення обставин про наявність вироку (остаточного рішення) в межах кримінального провадження, який набрав законної сили, та відповідно до якого позивач є потерпілим.

Пункт 8 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачає: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Окрім цього, згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Надані інші докази, зроблені ксерокопіюванням, без зазначення знаходження оригіналів вищевказаних доказі та відповідного засвідчення.

Більш того, позовна заява взагалі не містить пунктів 7,9,10 частини 3 статті 175 ЦПК України та позивачем про це не зазначено у ній.

Частиною 4 статті 175 ЦПК України передбачено, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Проте остання взагалі не сплатила судовий збір або не зазначила про підстави звільнення від сплати судового збору. У разі відсутності підстав для звільнення, остання повинна сплати судовий збір за дві вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вказані недоліки перешкоджають продовженню розгляду справи по суті.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, не надання доказів, не надання ціни позову, несплата судового збору, тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених судом у термін 5 днів з дня отримання копії ухвали відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України.

Позивачу необхідно, належним чином оформити та подати позовну заяву з копіями усіх документів відповідно до кількості учасників по справі та належним обґрунтуванням вимог на підставі цих доказів, та виконати усі вимоги статті 175 , ст.177 ЦПК України, які зазначено вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.175,177,187 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди прийняти до свого провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди - залишити без руху, надавши 5 денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар