РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Посилається на те, що на початку жовтня 2019 року вона дізналась про можливість без особливих зусиль заробити грошей, а саме за винагороду укласти з іноземцем фіктивний шлюб.

Шлюбне агентство повідомило її про те, що громадянину Нігерії потрібна офіційна реєстрація місця проживання на території України та шлюб з українкою, щоб залишитись в Україні.

Через деякий час їй зателефонували та сказали приїхати до м. Біла Церква Київської області для укладення шлюбу з невідомим їй раніше чоловіком.

11 жовтня 2019 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб.

Шлюб було укладено без наміру створення сім`ї. За укладення шлюбу їй було виплачено шлюбним агентством винагороду у сумі 20000 гривень.

Реєстрація шлюбу відповідачу була необхідна для отримання дозволу на проживання в Україні, а саме для навчання в м. Хмельницький.

Домовленість між ними була на два роки, після чого він обіцяв зв`язатись з нею та спільно подати заяву до відділу РАЦС про розірвання шлюбу.

Разом з тим, вона більше не бачила відповідача. Спільний побут з ним вона не вела, спільних дітей у них немає.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати шлюб, укладений 11 жовтня 2019 року між нею та відповідачем недійсним у зв`язку з його фіктивністю.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Підтвердила викладене в позовній заяві. Пояснила суду, що до дня реєстрації шлюбу відповідача ніколи не бачила. У подальшому ще один раз приїздила на дооформлення документів, але замість відповідача там була інша особа, яку вона бачила вперше.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

З позовної заяви вбачається, що на початку жовтня 2019 року позивач дізналась про можливість без особливих зусиль заробити грошей, а саме за винагороду укласти з іноземцем фіктивний шлюб. Шлюбне агентство повідомило позивача про те, що громадянину Нігерії потрібна офіційна реєстрація місця проживання на території України та шлюб з українкою, щоб залишитись в Україні. Через деякий час позивачу зателефонували та сказали приїхати до м. Біла Церква Київської області для укладення шлюбу з невідомим їй раніше чоловіком.

Позивач зазначає про те, що шлюб було укладено без наміру створення сім`ї. За укладення шлюбу їй було виплачено шлюбним агентством винагороду у сумі 20000 гривень. Реєстрація шлюбу відповідачу була необхідна для отримання дозволу на проживання в Україні, а саме для навчання в м. Хмельницький.

Частинами 1, 2 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Відповідно до абзацу 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач уклала шлюб без намірів створити сім`ю, тобто шлюб носив фіктивний характер.

Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16ц.

Суд вважає, що у сторін не було наміру на створення сім`ї. Шлюб був зареєстрований лише з метою отримання відповідачем дозволу на проживання в Україні.

Відповідно до ст. 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 45 СК України передбачено, що недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

З огляду на наведене, суд вбачає наявність підстав для визнання шлюбу, зареєстрованого 11 жовтня 2019 року, недійсним з моменту його реєстрації.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Керуючись статтями 40, 44, 45 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання шлюбу недійсним задовольнити.

Визнати шлюб, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), зареєстрований 11 жовтня 2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київській області за актовим записом № 1392, недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Суддя: