ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/975/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші процесуальні питання
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката - Подвезько Дмитра Віталійовича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року в складі судді Чередник В.Є., у справі № 2018/15050/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського нотаріального округу про визнання договору позики частково недійсним,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції у вигляді ухвали від 03.12.2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського нотаріального округу про визнання договору позики частково недійсним.

Заяву мотивовано тим, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року було визнано виконавчий лист № 2018/15050/2012, виданий Київським районним судом м. Харкова 07.04.2014, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики 15 травня 2009 року в розмірі 342873 (триста сорок дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 60 коп., таким, що не підлягає виконанню, з посиланням на позасудове врегулювання спору шляхом реєстрації права власності за іпотеко держателем на підставі договору про відступлення права вимоги.

Зазначає, що є підстави для перегляду даного рішення за п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України (істотні істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою), оскільки в подальшому Верховним Судом постановою від 07.04.2021 року було скасоване рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за іпотекодержателем на заставлені в іпотеку квартиру.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м.Харкова у вигляді ухвали від 03.12.2019 року відмовлено та залишено в силі ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 03.12.2019 року.

В апеляційній скарзі представник апелянтів ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати, та ухвалити нову про задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що 07.04.2021 Верховний суд постановою задовольнив касаційну каргу ОСОБА_3 , скасував судові рішення судів нижчих інстанцій в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 про скасування реєстрації за ОСОБА_1 права власності на квартиру та ухвалив в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_3 , скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 32001184 від 24 жовтня 2016 року 10626614 ПН КМНО Стрельченко О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Вказує, що ОСОБА_1 не набув права власності на заставлену в іпотеку квартирі отже не задовольнив свої вимоги за договором позики за рахунок предмета іпотеки.

Ця обставина не була встановлена судом при винесення ним ухвали від 03.12.2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та були і не могла бути відома ОСОБА_1 .

Та обставина, що ОСОБА_1 насправді не набув права власності на заставлену ОСОБА_3 квартиру дійсно входить в предмет доказування при вирішенні питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню и має безпосереднім чином впливати на висновок суду щодо цього питання.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Залишаючи заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції зазначив, що на момент ухвалення 03.12.2019 року було дійсне позасудове врегулювання спору шляхом реєстрації права власності за іпотеко держателем на підставі договору про відступлення права вимоги. А подальше його скасування Верховним Судом в 2021 році не може розцінюватись судом, як ново виявлена обставина за п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, а саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року було визнано виконавчий лист № 2018/15050/2012, виданий Київським районним судом м. Харкова 07.04.2014, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики 15 травня 2009 року в розмірі 342873 (триста сорок дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 60 коп., таким, що не підлягає виконанню, з посиланням на позасудове врегулювання спору шляхом реєстрації права власності за іпотекодержателем на підставі договору про відступлення права вимоги. (а.с. 115-116 т.3)

Згідно зі статтею 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Як на нововиявлену обставину ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказують на наявність істотних обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи за п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, оскільки Верховним Судом постановою від 07.04.2021 року було скасоване рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за іпотетекодержателем на заставлені в іпотеку квартиру.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлювались обставини справи, сторонами надавались докази, у справі на підставі наданих доказів постановлено рішення, яке було предметом перегляду судом апеляційної інстанції, отже у справі було оцінено надані докази.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи, тому вказані обставини не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на те, що вищевказаною ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року було лише визнано виконавчий лист № 2018/15050/2012, виданий Київським районним судом м. Харкова 07.04.2014 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики 15 травня 2009 року в розмірі 342873 (триста сорок дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 60 коп., таким, що не підлягає виконанню. Вказаний виконавчий лист було видано на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2013 року, ухваленого по суті справі № 2018/15050/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу про визнання договору позики частково недійсним, яким було позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 15 травня 2019 року в розмірі 342873, 60 коп та судовий збір в розмірі 3219 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу про визнання договору позики частково недійсним - відмовлено (а.с. 4-9, 11 т.3).

Отже розгляд справи № 2018/15050/2012 було закінчено на підставі згаданого рішення суду першої інстанції по суті спору від 16 листопада 2013 року, а не вищевказаною ухвалою від 03.12.2019 року, якою вирішувалися питання щодо його виконання, а тому ця ухвала за змістом норми ч. 1 ст. 423 ЦПК України не може переглядатися за нововиявленими обставинами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга відповідно до ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката - Подвезька Дмитра Віталійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.

Головуючий-суддя В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.