Справа № 466/4377/16-ц
Провадження № 2/466/83/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарях Климко (Молінській) С.В., Назаркевич Ю.В.,

Настасяк Б.І., Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б.

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Наталія Василівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин,

у с т а н о в и в:

10 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Наталія Василівна, предявив в Шевченківський районний суд м. Львова позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська Олена Борисівна, про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин.

Як на підставу своїх вимог зазначив, що 28 вересня 2006 року між ним, ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Заплотинською О.Б. та зареєстрований за №2026. Відповідно до умов цього договору він, позивач, продав, а ОСОБА_2 купила вказану вище квартиру за 16 377,00 грн., які нею були повністю оплачені до підписання договору. Відповідно до п.9 цього договору сторони домовились, що продавець залишає за собою право пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі, а покупець дає на це свою беззаперечну згоду.

Укладаючи договір купівлі - продажу квартири, він, ОСОБА_1 , був переконаний в тім, шо в даній квартирі він буде проживати пожиттєво. Покупець квартири за даним договором є донькою його дружини ОСОБА_6 . Стосунки між ним та дружиною були хорошими до часу укладення спірного договору купівлі-продажу квартири.

Однак, як тільки ним було підписано договір купівлі-продажу квартири, стосунки між ним та ОСОБА_7 погіршилися, а згодом стали нестерпними. Шлюбні відносини між ним та дружиною припинилися. Надалі проживати у даній квартирі для нього є неможливим, так як відповідач ОСОБА_2 та її мати, його колишня дружина, чинять йому перешкоди у цьому. Вони поміняли замки, ключі від вхідних дверей йому не дають, вони не можуть домовитися про порядок користування квартирою, а спільно проживати в одній квартирі стало неможливим.

Укладення договору є процесом досягнення згоди з усіх істотних умов договору. Умова про ціну договору є істотною умовою договору купівлі-продажу. В п.п.2. З оспорюваного договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , зазначено: « Продаж цей вчинено за 16 377 гривень.... », «Загальна вартість квартири згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно становить 16 377,00 гривень». Так як цей договір, укладався з умовою його пожиттєвого проживання, вартість квартири за договором була значно нижчою ніж ринкова (оціночна) вартість, та дорівнювала залишковій вартості квартири за даними МБТІ.

Відповідно до п.п. 11.1.3. п. 11.1. ст. 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час укладення спірного договору) - дохід від продажу об`єкта нерухомого майна визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого нерухомого майна, розрахованої органом уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до законодавства. Отже, на день укладення договору купівлі - продажу квартири, тобто 28 вересня 2006 року, Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб», зобов`язував проводити оціночну вартості нерухомого майна, яке відчужується, та визначати дохід від продажу такого майна, який підлягав оподаткуванню.

Квартира АДРЕСА_1 складається із двох кімнат, житловою площею 29,1 кв. м, та кухні. Загальна площа квартири становить 53,7 кв. м. Комора в підвалі 1,5 кв. м. Згідно даних Професійної оціночної компанії «Профоцінка» вартість житла у м. Львів у 2006 році становила від 1 000,00 доларів США до 1 125, 00 доларів США за один метр квадратний. Курс долара за курсом Національного банку України станом на 28 вересня 2006 року становив 100 доларів США дорівнює 640,5420 грн. Отже ринкова вартість його квартири на час укладення договору купівлі продажу становила: 53,7 х 1000,0 х 6,4 = 343 680,00 грн.

Укладаючи договір купівлі продажу квартири за ціною, яка у більше ніж у 20 разів є нижчою за ринкову ціну, він сподівався на те, що шлюб між ним та ОСОБА_6 не буде розірвано, що вони з нею будуть разом проживати в цій квартирі пожиттєво. На даний час шлюб між ними розірвано, вони стали чужими людьми, спільне проживання є неможливим, відповідачка ОСОБА_2 чинить йому перешкоди проживати у спірній квартирі. Він, ОСОБА_1 , ніколи не очікував, що можуть настати вищевказані обставини, та такі зміни обставин у його житті є істотними. У разі наявності можливості передбачити такі обставини, він продав би свою квартиру за ринковою ціною та придбав би собі інше рівноцінне житло, а скоріше всього продажу квартири би не вчиняв. Виконання договору порушило співвідношення майнових інтересів сторін договору, оскільки покупець відповідач ОСОБА_2 придбала квартиру за ціною, яка є в 20 разів нижчою за ринкову, а він отримав грошові кошти, за які не може придбати будь яке житло, не кажучи вже про рівноцінне, та фактично залишився бездомною людиною.

Відповідач ОСОБА_2 визнає, шо дана умова пожиттєвого проживання є істотною, обставини якими вона керувалася при укладенні договору купівлі істотно змінилися.

Так, 14 січня 2009 року він, ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири, який був укладений 28 вересня 2006 року та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Заплотинською О.Б.

Відповідач ОСОБА_2 проти первісного позову заперечила та подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила припинити сервітут, на який має право він, ОСОБА_1 , а саме припинити право його пожиттєвого проживання у квартирі АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивувала тим, що на момент укладення вказаного договору дійсно мала намір допустити його, позивача, до проживання у вказаній квартирі та він проживав у цій квартирі безперешкодно до 05 грудня 2007 року. Зазначала, що така пільга йому надавалась, оскільки він перебував у зареєстрованому шлюбі з її матір`ю. Вважає, що на момент укладення договору існувала істотна обставина, а саме те, що він, ОСОБА_1 , та вона, ОСОБА_2 , були членами однієї сім`ї, та на підставі цього до договору купівлі-продажу квартири було внесено сервітут у вигляді безстрокового, невідчужуваного та беззастережного права ОСОБА_1 проживати у вказаній квартирі. Проте, в подальшому шлюб між ОСОБА_1 і її матір`ю розпався, а тому вказана пільгова обставина перестала існувати. Також в обґрунтування зустрічного позову зазначала, що на даний момент він, ОСОБА_1 , не являється членом її сім`ї, що є обставинами, які мають достатньо істотне значення для припинення права користування квартирою.

Такі доводи відповідача ОСОБА_2 підтверджуються матеріалами цивільної справи №2-886/2011, у якій 10 серпня 2011 року Шевченківським районним судом м.Львова було ухвалено рішення, в мотивувальній частині якого зазначено про зміст зустрічної позовної заяви, поданої ОСОБА_2 .

Неприязні відносини між ним, та мамою відповідачки (його колишньою дружиною) склалися тому, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 перестали його впускати до спірної квартири, а ключів до вхідних дверей квартири він не мав.

Крім цього, відповідач ОСОБА_2 неодноразово зверталася до суду з позовом про визнання його, ОСОБА_1 , таким, що втратив право на проживання у вищевказаній квартирі. Вперше такі позовні вимоги було пред явлено 08 вересня 2008 року у відповідності до положень ст. 72 ЖК України, а вдруге - 19 лютого 2009 року на підставі ст. ст. 401,402,406 ЦК України.

На даний час у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 , треті особи - ОСОБА_1 , реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ПК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦІК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

З огляду на такі обставини просить ухвалити рішення, яким:

- розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був укладений 28 вересня 2006 року між ним, ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 , та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Заплотинською О.Б. і зареєстрований в реєстрі за №2026;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути йому, ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Заплотинську О.Б. повернути йому, ОСОБА_1 , правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 .

- зобов`язати його, ОСОБА_1 , після повернення йому квартири АДРЕСА_1 , сплатити на користь відповідача ОСОБА_2 отримані ним кошти в сумі 16 377, 00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б., про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин (єдиний унікальний номер судової справи: 466/4377/16-ц) передано для розгляду по суті судді Шевченківського районного суду м. Львова Ковальчуку О.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суд м. Львова Ковальчука О.І. від 11 травня 2016 року, на підставі ст. ст. 119, 120, ч.2 ст. 122 ЦПК України, в редакції, чинній на час пред`явлення позову, було відкрито провадження у цивільній справі №466/4377/16-ц за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б., про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2016 року (головуючий суддя Ковальчук О.І.) було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дмитрович Н.В. та у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення вартості спірної квартири АДРЕСА_1 станом на 28 вересня 2006 року, виконання якої доручено експертам ТОВ «ГАЛ-СВІТ». На час проведення вказаної експертизи провадження у справі було зупинено.

Після надходження до суду в квітні 2017 року матеріалів цивільної справи №466/4377/16-ц після проведення експертизи у вказаній справі було продовжено судовий розгляд.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Шевченківського районного суду м.Львова Ковальчука О.І. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2017 року матеріали цивільної справи №466/4377/16-ц передано для розгляду по суті судді Шевченківського районного суду м. Львова Глинській Д.Б.

У зв`язку з поданням суддею Глинською Д.Б. заяви про самовідвід від участі в розгляді вказаної справи протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2017 року матеріали цивільної справи №466/4377/16-ц передано для розгляду по суті судді Шевченківського районного суду м. Львова Баєвій О.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2018 року (головуючий суддя Баєва О.І.) було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Добушовського О.В. та цивільну справу №466/4377/16-ц за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б., про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин - провадженням закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки судом було встановлено, що вже виносилося та набрало законної сили рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ від 18 грудня 2018 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2018 року про закриття провадження у справі №466/4377/16-ц - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду матеріали цивільної справи №466/4377/16-ц передано для розгляду судді Шевченківського районного суду м. Львова Баєвій О.І.

У зв`язку з поданням суддею Баєвою О.І. заяви про самовідвід протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2019 року матеріали цивільної справи №466/4377/16-ц за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б., про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин передано для розгляду по суті судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року у зв`язку з набранням нової редакції ЦПК України було задоволено заяви представника позивача ОСОБА_1 адвокат Дмитрович Н.В. і представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Добушовського О.В. та цивільну справу №466/4377/16-ц за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б., про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин повернуто в підготовче провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче судове засідання.

24 травня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Добушовський О.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначив, що підставою свого позову ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., зазначає ст. 652 ЦК України, відповідно до якої, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті,- змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Однак у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначає яка ж зміна обставин зумовлена причинами, які він не міг усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності.

Представник ОСОБА_4 також покликається на те, що позивач ОСОБА_1 не зазначає та не надає доказів на підтвердження тієї обставини, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів позивача та відповідача і позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору. Навпаки, його тимчасова відсутність у спірній квартирі залежала від його волевиявлення та була обумовлена, в тому числі, його протиправною поведінкою, яка полягала в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження матері відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 . Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2008 року ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст. 121 КК України, та засуджений на 6 (шість років позбавлення волі.

Крім цього, позивачем не долучено жодних доказів, які б підтвердили, що відповідач та/або її мати ОСОБА_6 вчиняють перешкоди у доступі до квартири. Не відповідають дійсності твердження позивача, що відповідач поміняла замки, ключі від вхідних дверей не надає, доказів на підтвердження даних обставин позивачем не надано. З моменту придбання квартири ОСОБА_2 та її мати жодного разу не змінювали замків до дверей.

Зазначає, що ОСОБА_1 ніколи не звертався до відповідача ОСОБА_2 з приводу встановлення порядку користування квартирою. Покликання на те, що позивач та відповідач не можуть домовитись про порядок користування квартирою є голослівними, доказів на їх підтвердження не надано.

Вважає за необхідне зазначити, що укладаючи договір купівлі-продажу квартири, сторони домовились, що продавець залишає за собою право пожиттєвого проживання у квартирі, а покупець дає на це свою згоду. Однак в договорі не передбачено яка саме кімната надається позивачу ОСОБА_1 для пожиттєвого проживання у квартирі, а також не передбачено умову безоплатного проживання у квартирі. Більше того, враховуючи, що особисто позивач ОСОБА_1 запропонував укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно він і несе ризики з неясністю такого договору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі №466/4377/16-ц за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б., про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2019 року було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дмитрович Н.В. про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено іншим особам вчиняти будь які дії щодо зазначеної квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Дмитрович Н.В. позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Добушовський О.В. проти задоволення позову заперечили, покликаючись на доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Третя особа по справі приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б. в судові засідання жодного разу не з`явилась та в матеріалах справи містяться її заяви про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Дмитрович Н.В., відповідача ОСОБА_10 , її представника - адвоката Добушовського О.В., з`ясувавши обставини, на які сторони та їх представники покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-886/2011р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б. про розірвання договору купівлі-продажу квартири та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б. про скасування сервітуту та матеріали цивільної справи №466/9841/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 , з участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та повернення квартири, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічні приписи щодо обов`язку доказування і подання доказів також зазначено в ч.1 ст. 81 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом ч.1 ст. 78 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України, які регулюють достовірність та достатність доказів, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими, зокрема, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15 жовтня 1991 року є зареєстрованим в квартирі АДРЕСА_1 . Вказана квартира складається з 2 житлових кімнат. житловою площею 29,10 кв.м та кухні з комунальними вигодами. Загальна площа квартири становить 53,70 кв.м.

25 листопада 2005 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від першого шлюбу має доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є відповідачем у даній справі.

Після укладення шлюбу, а саме 28 лютого 2006 року, ОСОБА_11 та її донька ОСОБА_2 були також зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Власником цієї квартири на той час на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 , виданого 11 січня 1997 року виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів, являвся позивач ОСОБА_1

28 вересня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та 19-річною донькою його дружини - відповідачем ОСОБА_2 було укладено спірний договір купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Заплотинською О.Б. і зареєстрований в реєстрі за №2026.

Зі змісту цього договору купівлі-продажу квартири, копія якого долучена до матеріалів справи, убачається, що ОСОБА_1 , як продавець, продав, а ОСОБА_2 , як покупець, купила вищевказану 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В п.2 договору зазначено, що цей продаж вчинено за 16 377,00 грн., які повністю сплачені покупцем до підписання договору. Згідно п.3 зазначеного договору загальна вартість квартири згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №11964725, виданого 27.09.2006 року обласним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» становить 16 377,00 грн.

В п.9 (Інші умови договору) вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2006 року зазначено наступне: «Сторони домовились про таке: Продавець залишає за собою право пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі, а Покупець дає на це свою беззаперечну згоду».

З висновку судової будівельно-технічної експертизи №07/17 від 20 квітня 2017 року, складеного експертом ТОВ «ГАЛ-СВІТ» Грінько О.І. на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2016 року, вбачається, що дійсна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 28 вересня 2006 року день укладення договору купівлі-продажу квартири становить 247 900,00 грн.

Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_3 , долученими до справи копією договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2006 року, довідкою ЛКП «Збоїща-408» №2818 від 12.06.2019 року, висновком судової будівельно-технічної експертизи №07/17 від 20 квітня 2017 року.

З пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що ініціатором укладення вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2006 року була мати відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , з якою він на той час перебував у зареєстрованому шлюбі. На таку пропозицію він погодився та продаж квартири було вчинено за ціною 16 377,00 грн., оскільки умовами договору було передбачено, що він зберігає за собою право на проживання в цій квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Добушовський О.В. в судовому засіданні пояснив, що фактично спірна квартира АДРЕСА_1 була куплена у ОСОБА_1 за суму в понад 20 000 доларів США, а відповідач ОСОБА_2 ствердила, що вказана квартира була куплена за 35 000 доларів США, однак доказів жодних доказів на підтвердження цих обставини у них немає.

Приписами ст. 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

В ході судового розгляду справи також встановлено, що періодично між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (матір`ю відповідача ОСОБА_10 ) під час подружнього життя періодично дійсно виникали сімейні конфлікти, а 05 грудня 2007 року біля 08.00 год. ОСОБА_1 , на грунті неприязних стосунків кухонним ножем заподіяв їй тяжке тілесне ушкодження. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2008 року в справі №141/2008р. ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та йому було призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі. Цим же вироком, ОСОБА_1 було змінено запобіжний захід та він взятий під варту з зали суду.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , в спірній квартирі він проживав лише з дружиною ОСОБА_12 , а їх донька ОСОБА_13 проживала зі своєю бабцею. Дружина постійно йому висловлювала претензій, що він мало заробляє, що їй не допомагає та постійно провокувала конфлікти. Коли стався інцидент 05 грудня 2007 року, то після цього його дружина поміняла замок у вхідних дверях та він не мав доступу до квартири. В подальшому шлюб між ним і ОСОБА_12 було розірвано. Після звільнення з місць позбавлення волі влітку 2012 року і по даний час він не має доступу до спірної квартири АДРЕСА_1 , в якій він проживав з 1991 року та власником став в процесі приватизації в 1997 році. Вказану квартиру він ніколи би не продав, якщо б знав, що так зміняться обставини. Незважаючи на його право пожиттєвого проживання в вказаній квартирі, він, ОСОБА_1 , немає можливості проживати в цій квартирі, хоч намагався декілька разів потрапити у квартиру за допомогою працівників поліції. Через це він близько 10 років змушений шукати собі місця тимчасового проживання, а в даний час проживає в родичів в с. Чистині Кам`янка-Бузького району Львівської області.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 зазначив, що сама відповідач ОСОБА_2 також не проживає в спірній квартирі та здає дану квартиру для проживання різним квартирантам. Він готовий повернути ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 16 377,00 грн., які він отримав від продажу квартири, та вважає, що змінити спірний договір купівлі-продажу квартири до нових обставин, які змінилися, є неможливим. Просить позов задовольнити.

Факт свого непроживання в спірній квартирі АДРЕСА_2 не заперечила в судовому засіданні також сама відповідач ОСОБА_2 , яка пояснила, що певний період в спірній квартирі проживав її дядько (син сестри її бабусі), а також восени 2021 року вона поселила в цю квартиру свого знайомого. Вона ж, ОСОБА_2 , є лише зареєстрованою за адресою спірної квартири, а фактично проживає в квартирі АДРЕСА_3 .

Крім цього, судом встановлено у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова дійсно перебувала цивільна справа №2-886/2011р. за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б. про розірвання договору купівлі-продажу квартири та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б. про скасування сервітуту (припинення права пожиттєвого проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 ). Зазначений первісний позов в інтересах ОСОБА_1 був пред`явлений до суду в січні 2009 року його представником адвокатом Дзендзюрою С.М. з підстав, передбачених ч.2 ст. 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В подальшому інтереси ОСОБА_1 в суді при розгляді цієї справи також представляли ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , оскільки ОСОБА_1 відбував покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2008 року в справі №141/2008р.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2011 року в справі №2-886/2011р. первісний позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зазначене рішення Шевченківського районного суду м. Львова в справі №2-886/2011р. оскаржила ОСОБА_2 та її представник адвокат Тимчишин М.Й.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2012 року апеляційні скарги ОСОБА_16 та її представника ОСОБА_17 задоволено частково. Зокрема, скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 . В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2011 року залишено без змін.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями учасників процесу та матеріалами оглянутої в судовому засіданні вищевказаної цивільної справи №2-886/2011р.

При розгляді справи також встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова також перебувала цивільна справа №466/9841/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 , з участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 27 вересня 2011 року, та про повернення ОСОБА_2 спірної квартири.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2014 року в справі №466/9841/13-ц у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено повністю.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_16 задоволено частково. Скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про повернення та в цій частині ухвалено нове рішення, яким витребувано у ОСОБА_9 і повернуто ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2014 року залишено без змін.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представників сторін та матеріалами оглянутої в судовому засіданні вищевказаної цивільної справи №466/9841/13-ц.

З огляду на наявність у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова вищевказаних цивільних справ №2-886/2011р. та №466/9841/13-ц, учасниками процесу в яких були як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , а також враховуючи приписи ст. ст. 256, 257, 260, 264 ЦК України, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., не пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Н.В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська О.Б. слід задовольнити частково, а саме в частині розірвання договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. 652 ЦК України, зобов`язання відповідача ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 вищевказану квартиру та в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за умовами договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2006 року.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Заплотинської О.Б. повернути йому правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 , то в задоволенні такої вимоги слід відмовити, оскільки вона є передчасною, так як ОСОБА_1 з будь - якими заявами до цього приватного нотаріуса не звертався, і неналежним способом захисту з огляду на приписи ст. 16 ЦК України, оскільки на думку суду,

Доводи відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 в заперечення позовних вимог, на думку суду, є непереконливими вони спростовуються зібраними у справі доказами, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні позову.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дмитрович Наталія Василівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , про розірвання договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з істотною зміною обставин задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був укладений 28 вересня 2006 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Заплотинською О.Б. і зареєстрований в реєстрі за №2026.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 після повернення йому квартири АДРЕСА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 16 377, 00 грн. (шістнадцять тисяч триста сімдесят сім гривень).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 942, 41 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні сорок одну копійку) витрат по оплаті судового збору, 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень) витрат по оплаті за проведення судової будівельно-технічної експертизи та 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , місце фактичного проживання: 80440, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с.Чистині;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_5 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Заплотинська Олена Борисівна, адреса місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. Київська, 27/1.

Повний текст судового рішення складено 14 липня 2023 року.

Суддя В. І. Кавацюк