Справа № 541/2383/23
Провадження № 2/541/694/2023
У Х В А Л А

11 липня 2023 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради (адреса: пров. Луговий,11, м. Миргород, Полтавська обл., 37600) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги (постачання теплової енергії та гарячої води),

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2023 року представник Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради звернувся до сулу з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги (постачання теплової енергії та гарячої води).

Статтею 175 ЦПК України передбачені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, з якою звертається позивач.

Відповідно до ч.2, 5 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Подана позовна заява оформлена з порушеннями вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не зазначені підстави права звернення до суду із вищезазначеним позовом та не надані документи, що підтверджують повноваження представника позивача.

До позовної заяви приєднана довіреність, яка уповноважує Мальцеву Ольгу Андріївну представляти інтереси Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 (справа №303/4297/20, провадження №14-105цс21) зробила висновок, що починаючи з 29.12.2019, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника. Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (пункт 18 ухвали).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Зважаючи на вищевикладене у позовній заяві та наданій довіреності зміст трудових (посадових) обов`язків підписанта не визначений. Зокрема немає інформації про те, що підписант повноважний діяти від імені позивача у судовому процесі, тому він не міг на підставі довіреності, у якій є перелік повноважень представника, здійснювати згідно з частиною третьою статті 58 ЦПК України самопредставництво юридичної особи, підписуючи позовну заяву.

Довіреність юридичної особи не є тим документом, який за своїм змістом відповідає будь-якому з перелічених у зазначеній нормі, отже її подання не має значення для з`ясування наявності підстав здійснення самопредставництва.

Тобто довіреність у цьому випадку не є тим документом, на підставі якого мають бути встановлені підстави для здійснення особою самопредставництва, наявних обмежень та ін.

Зважаючи на вищевикладене позивачу необхідно усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом приведення останньої до вимог діючого Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги (постачання теплової енергії та гарячої води) залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали,для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Про викладене повідомити позивача, направивши йому для відому копію цієї ухвали та роз`яснивши, що у разі не усунення виявлених недоліків у зазначений строк, його позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. Г. Шатілова