Справа № 466/561/22
Провадження № 2/466/378/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

з участю представника позивача Трофимчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

26.01.2022 Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Д.Апостола,1, звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування 3340,72грн., інфляційні втрати 370,75грн., 3% річних 145,06грн., судовий збір 2481,00грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.10.2021 було скасовано судовий накази про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування з відповідачів.

ЛМКП «Львівтеплоенерго», користуючись своїм правом, звернувся до суду з тими самими вимогами. Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та споживали послуги, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Вважає, що між позивачем та відповідачами встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Сума заборгованості за особовим рахунком відповідачів № НОМЕР_1 за період з 01.04.2018 по 31.12.2021 складала 3340,72грн, інфляційні втрати 370,75грн., 3% річних 145,06 грн., які просить стягнути з відповідачів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 21.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.28).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на мотиви викладені в поданих до суду заперечення на відзив від 25.08.2022, додаткових поясненнях від 02.06.2022, 23.05.2023, які долучені до матеріалів справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явились повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, на адресу суду відповідачами подано відзив, який долучено до матеріалів справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник відповідача адвокат Цигилик О.Р. неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи (а.с.47-49,54,103,111-112,118-119), в судове засідання 26.06.2023 також не з"явився, скерував на адресу суду вже після судового засідання клопотання про відкладення рорзгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідачів та представника відповідачів, які судом про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що вбачається з долучених до справи повідомлень, рекомендованих листів, та клопотань представника відповідача про неодноразово вікладення розгляду справи.

Засліхавши пояснення представника позивача,з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , є власниками квартири за адресою АДРЕСА_1 , де і зареєстроване їх місце проживання. Про актуальність даних свідчить копію довідки ЛМКП «Львівтеплоенерго» №3 від 19.01.2022 (а.с.11).

Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою надавались послуги з централізованого опалення місць загального користування.

Місця загального користування багатоквартирного житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. За рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення.

У будинку АДРЕСА_2 наявні нагрівальні прилади на сходових клітках. Відсутність (від`єднання від загальнобудинкової системи централізованого опалення) батарей на сходових клітках не звільняє від сплати за опалення МЗК. У нарахування вартості опалення МЗК входять втрати в розподільчих внутрібудинкових мережах системи опалення.

Житловий будинок по АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира АДРЕСА_3 , під`єднаний до теплопостачальних мереж і отримує послугу від джерел теплопостачання ЛМКП «Львівтеплоенерго» в повному обсязі. Відповідно, нарахування за опалення МЗК проводиться для усіх квартир без винятку: і для тих, які отримують послугу з централізованого опалення, і для тих, які встановили у своїх помешканнях автономні системи опалення чи від`єдналися.

Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою надавались послуги з централізованого опалення місць загального користування.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення місць загального користування, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч.1 ст.9, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі зобов`язані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Також за положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Виходячи з приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, якою зроблено наступні висновки.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно п.28 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21 липня 2005 року, споживачі, які відмовилися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до методики, що затверджується органом виконавчої влади.

Відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення (далі Методика), власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньо будинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Згідно з п.2.1.2 Методики, якщо у будинку встановлено загальнобудинковий прилад комерційного обліку теплової енергії, спожитої на опалення всіх житлових приміщень та місць загального користування, кількість теплової енергії на опалення місця загального користування визначають як частку теплової енергії від загальної витрати на опалення будинку, пропорційно до показів приладів виміру витрат теплоносія.

Пунктом 2.2.2 Методики визначено, що розподіл визначених величин витрат теплової енергії, спожитої на опалення МЗК між окремими помешканнями будинку, які не мають відокремленого входу, пропорційний до їх загальної опалюваної площі. Для кожного помешкання розраховується і коефіцієнт, який відображає частку загального платежу від опалення місць загального користування, що припадає на дане помешкання.

Відповідно до відкоригованого опитувального листа споживача теплової енергії по житловому будинку АДРЕСА_2 , який надійшов у квітня 2021року на адресу ЛМКП «Львівтеплоенерго», у червні 2021року проведено перерозподіл обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення житлового будинку згідно показів будинкового приладу обліку. А саме, припинено та знято нарахування за опалення сходових кліток будинку, які від`єднанні від системи опалення, та проведено нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами, системи опалення будинку. Нарахування за опалення МЗК по будинку АДРЕСА_2 включають в себе втрати теплової енергії у системі опалення.

Вказаний перерозподіл проведено за період з грудня 2018р. по квітень 2021р. Відповідно, проведено перерахунок вартості послуги з централізованого опалення за вказаний період. У результаті вказаного перерозподілу зменшилась кількість та вартість теплової енергії на опалення МЗК, однак, збільшилась кількість та вартість теплової енергії на потреби опалення квартир, які отримують послугу.

Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх МЗК та допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій.

Згідно з розрахунком позивача за спірною адресою утворилася заборгованість за період з 01.04.2018 по 31.12.2021, яка складається з наступного: заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування 3340,72грн., інфляційних втрат 370,75грн., 3% річних 145,06грн.

Відповідачами з наданням обґрунтованих заперечень та доказів указаний розрахунок не спростовано, що є їх процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, а відтак такий приймається судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

У ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафи, пені), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем нараховано індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України.

Аналізуючи наведені норми права, можна дійти висновку, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) не розповсюджуються на індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, що розраховані у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України.

Однак, враховуючи ці зміни, строк позовної давності, з якими може звернутись позивач до суду-з 01.04.2017 року, а період позовних вимог з 01.04.2018р. по 31.12.2021.

Відтак, враховуючи зміни до прикінцевих положень ЦПК України та вчинення відповідачами дій, що свідчать про визнання ними боргу-позивачем строк позовної давності не пропущено, оскільки 31.10.2019 року відповідачі проплатили оплату за надані послуги,що підтверджується з випискою з рахунку (а.с.128-130).

Наведені законодавчі положення та обставини справи свідчать, що відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних платежів і зазначене ними не спростовано.

З урахуванням несплати відповідачами житлово-комунальних послуг з них на користь позивача в солідарному порядку (ст.541 ЦК України) підлягають до стягнення 3340,72грн.за послуги з централізованого опалення місць загального користування, 370,75грн. інфляційні втрати, 145,06грн. 3% річних.

Порушене відповідачами цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували даний висновок суду.

Вирішуючи даний позов, суд також вирішує питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, та в зв`язку із задоволенням позову вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму судового збору в розмірі 2481грн. 00коп, сплаченого позивачем про поданні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з 01.04.2018 по 31.12.2021 в розмірі 3340,72 (три тисячі триста сорок гривень сімдесят дві коп.), інфляційні витрати в розмірі 370,75 (триста сімдесят гривень сімдесят п`ять коп.), 3% річних в розмірі 145,06 (сто сорок п`ять гривень шість коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) по 1240,50 (одній тисячі двісті сорок гривень п`ятдесят коп.) з кожного відповідача.

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код за , м. Львів, вул. Д.Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 06.07.2023.

Суддя В. В. Свірідова