КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/185/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П.,Слюсар Т.А.

при секретарі Рагушиній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Пеліхос Євгена Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Романишена І.П.

у цивільній справі № 757/40220/21-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого просила:

- визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в публікації на своєму аканті (сторінці) у соціальній мережі «Фейсбук», який розташований на веб-сторінці в мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: « В марте прошлого года , в пол второго ночи, пьяная ОСОБА_1 мчала на своём Лесусе без ближнего света. Была задержана. В результате - оштрафована и лишена прав. Суд доказал пьянство за рулём. Чтоб не быть голословной, прилагаю соответствующее постановление. Ко всему прочему, моральный авторитет ОСОБА_3 обвинила меня в продажности. Мол за деньги с потрохами сдала свои убеждения Офису Президента. ОСОБА_3 так усердно досказывала это, вроде сама имела опыт. Выясняется, я не ошиблась. Два года назад ОСОБА_1 , ненавидящая власть, не погнушалась получить «Заслуженного адвоката» от ОСОБА_4. Я заслуженного журналиста не получила. А ОСОБА_1 - заслужила.» та зобов`язати відповідача спростувати вказану інформацію у такий же спосіб, у який її було поширено, а саме, розмістити у вигляді окремого посту (окремої публікації) на своєму аканті (сторінці) у соціальній мережі «Фейсбук», який розташований на веб-сторінці в мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відкритому для всіх користувачів соціальної мережі «Фейсбук» доступі протягом 10 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі резолютивну частину рішення у цій справі із зазначенням того, що розповсюджена ОСОБА_2 вищевказана інформація є недостовірною а такою, що принижує честь, гідність, та ділову репутацію ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 видалити зі свого аканту (сторінки) у соціальній мережі «Фейсбук», який розташований на веб-сторінці в мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , пост (публікацію) від ІНФОРМАЦІЯ_1 наступного змісту: « Друзья , Фейсбук в последние дни превратился в поле боя. Считаю тенденция нездоровая и уверена, что адекватная часть общества должна объединиться, а не собачиться. Также считаю, что роль морального авторитета обязывает. Раз уж берёшь на себя смелость учить других жизни, будь добр соответствовать. После того, как я написала, что травля ОСОБА_5 недопустима, многие высказались. Кто-то толерантно, кто-то - не очень. Завидную активность во всей этой истории проявила одна персона. ОСОБА_1 жадно и самоотверженно комментирует все мои посты и фото. Кто же это? Судя по количеству свободного времени, видимо, безработная. Сначала ОСОБА_1 требовала объяснений и извинений. Но и этого ей показалось мало. На второй день ОСОБА_3 завила - я должна уйти из профессии. Такая себе управдом с указкой в руках, измерчющая длину юбки. И кто же наша совесть нации? В марте прошлого года, в пол второго ночи, пьяная ОСОБА_1 мчала на своём Лесусе без ближнего света. Была задержана. В результате - оштрафована и лишена прав. Суд доказал пьянство за рулём. Чтоб не быть голословной, прилагаю соответствующее постановление. Ко всему прочему, моральный авторитет ОСОБА_3 обвинила меня в продажности. Мол за деньги с потрохами сдала свои убеждения Офису Президента. ОСОБА_3 так усердно досказывала это, вроде сама имела опыт. Выясняется, я не ошиблась. Два года назад ОСОБА_1 , ненавидящая власть, не погнушалась получить «Заслуженного адвоката» от ОСОБА_4 . Я заслуженного журналиста не получила. А ОСОБА_1 - заслужила. Друзья, этим постом всего лишь призываю вас задуматься, кому вы доверяете. Кто такие лидеры общественного мнения? Как становятся моральным авторитетом? Почему разрозненность в рядах адекватного общества на руку власти? Что такое лицемерие? Почему я твёрдо убеждена, что правда всегда побеждает? » разом із доданими до нього фотографіями постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у справі № 761/9505/20 таким чином, щоб жодна особа не мала доступу до цього посту та фотографій зазначеної постанови;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 150 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем на власній сторінці в соціальній інтернет - мережі Фейсбук розміщено публікацію стосовно позивача, яка, на думку останньої, є недостовірною та негативною, принижує її честь, гідність та ділову репутацію, поширення відповідачем такої інформації серед необмеженого кола осіб призвело до моральних страждань позивача. Зокрема, позивач вважає, що словосполучення «пьяная ОСОБА_1 мчала на своем Лексусе » містить твердження щодо перебування її у стані алкогольного сп`яніння, що негативно впливає на статус адвоката. Словосполученням «была задержана. В результате - оштрафована и лишена прав» - відповідач стверджує і доводить до необмеженого кола осіб інформацію про факт ймовірного адміністративного затримання позивача. Словосполученням « ОСОБА_1 , ненавидящая власть, не погнушалась получить «заслуженного адвоката от ОСОБА_4» - відповідач стверджує про факт отримання позивачем звання, якого не існує. Вважала, що відповідач незаконно отримала текст судового рішення у справі 761/9505/20 із зазначенням конфіденціальних даних про неї, не перевіривши його чинність. Вказує, що внаслідок поширення недостовірної інформації, було порушено особисті немайнові права останньої. Розповсюдження зазначеної інформації створює значні ускладнення у повсякденному житті позивача, у зв`язку чим, вважала що обґрунтованою є сума компенсації за завдану їй моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Пеліхос Є.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що судом першої інстанції не зроблено жодного висновку, щодо незаконного способу отримання судового рішення, розміщеного в спірній публікації. Відповідач розмістила на своїй сторінці у соціальній мережі «Фейсбук» фотографії постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у справі №761/9505/20 з відомостями про особисті дані, які в частині загального доступу ЄДРСР не містять конфіденційну інформацію про особу, а отже, вказані обставини свідчать про отримання даного доказу з неофіційних джерел. У своїй публікації відповідач чітко стверджувала про факти, а не висловлювала свої думки та оціночні судження, як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Поширена недостовірна інформація була інформацією з обмеженим доступом, вона не є суспільно необхідною, а є такою, що нанесла шкоду позивачу від її поширення. Розповсюдження цієї інформації призвело до моральних страждань позивача, зокрема, розголошення події із приватного життя разом з публікацією та поширенням персональних даних також нанесло непоправної моральної шкоди матері та малолітній дитині скаржника. Посилання суду першої інстанції на недоведеність позивачу моральної шкоди діями відповідача, спростовується зазначеними у позовній заяві аргументами про те, що відповідач розповсюдила необмеженому колу осіб недостовірні відомості у соціальній мережі «Фейсбук». Вказуючи, що у поширеній відповідачем інформації відсутні ознаки оціночних суджень, ця інформація завдає шкоди її діловій репутації, порочить її честь та гідність, оскільки спрямована на створення негативної соціальної оцінки позивача в очах оточуючих. Суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував, яким чином він прийшов до висновку про те, що поширена інформація про керування позивачем автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, затримання, накладення штрафу, позбавлення водійських прав та доведення цих фактів судом, є оціночними судженнями, а не фактичними твердженнями.

10 лютого 2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з якого вбачається, що остання не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Зазначаючи, що зміст фотозображень, розміщених разом з оспорюванню публікацією, є достовірним та відповідає змісту постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у справі № 761/9505/20 та Указу Президента України «Про присвоєння почесного звання «Заслужений юрист України» № 920/2019. Дотримання нею статей Кодексу журналістської етики не є підставою позову та не входить до предмету доказування. Обставини отримання та поширення інформації, не є предметом доказування. Оспорювана інформація є оціночними судженнями, а відтак, не підлягає спростуванню. Доказів на підтвердження завдання позивачу моральної шкоди, останньою не надано. Також, зазначаючи, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача відбувався у відкритому судовому засіданні, відомості постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року не підлягали захисту від розголошення, були відкритою інформацією. Персональні відомості про позивача: прізвище; ім`я; по батькові; дата народження; марка та державний реєстраційний номер транспортного засобу; дані та обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення від 15 березня 2020 року та інші відомості були та є на даний час у вільному доступі в мережі Інтернет, що вбачається із наданих до суду першої інстанції скріншотів та відеозапису в мережі Інтернет. Позивач має статус адвоката та блогера, має велику кількість підписників в мережі «Фейсбук», серед яких відомі особистості, політичні та публічні діячі, а відтак, вона має бути готова до відповідної публічності.

У судовому засіданні 04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Пеліхос Є.М. підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила. До початку розгляду справи представником відповідача подано заяву про проведення розгляду справи у його відсутність та відсутність відповідача.

Позивач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про смерть № 2464 від 24 жовтня 2022 року у відповідності до листа ЦМУ МЮ (м. Київ) Київського відділу державної реєстрації смерті від 28 грудня 2022 року складено відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) - т. ІІІ а.с. 139.

Адвокатом Пеліхос Є.М. в інтересах ОСОБА_6 було подано до апеляційного суду заяву про залучення ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 , до участі у справі, як правонаступника позивача ОСОБА_1 , в частині, що стосується визнання інформації недостовірною та зобов`язання ОСОБА_2 спростувати цю інформацію у такий же спосіб, у який її було поширено.

Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у задоволення вищевказаної заяви представника ОСОБА_6 - адвоката Пеліхос Є.М., відмовлено.

Так, як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Статтею 1219 ЦК України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, щодо захисту честі, гідності та ділової репутації позивача та заподіяння їй моральної шкоди, не допускають правонаступництва.

Відповідно до приписів ч.ч. 1,3 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 255 ЦК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Що повністю узгоджується з постановою Верховного Суду у справі № 264/5957/17 від 30 червня 2020 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року та закриття провадження у справі,

Керуючись ст.ст.368, 372, 377, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Пеліхос Євгена Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя - доповідач:

Судді: