Справа № 700/508/23
Провадження № 2/700/180/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Пічкура С.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка Черкаської області цивільну справу за позовом позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Корсунь - Шевченківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 . В обґрунтування своїх вимог вказує, після розірвання шлюбу їхня дочка постійно проживає з позивачем за її місцем проживанням.

01.09.2014 року Корсунь -Шевченківським судом Черкаської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхньої дочки в розмірі частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Останні 9 років позивач з відповідачем проживають окремо. Позивач з дочкою залишилися проживати в м.Корсунь -Шевченківський, а відповідач постійно міняє місце проживання. Відповідач життям дочки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з нею ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. ОСОБА_2 ухиляється від надання матеріальної допомоги дочці. Заборгованість по аліментам по виконавчому листу №699/885/14 складає 161037,13 гривень. З листопада 2015 року ОСОБА_2 на утримання дочки не перерахував жодної копійки, а тому його необхідно позбавити батьківських прав.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися звернулися до суду із заявою, в якій просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечення проти позову до суду не надходили.

Третя особа: Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Корсунь - Шевченківської міської ради у судове засідання не з"явився звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просять суд задовольнити їх.

У зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження від 19 травня 2014 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьком є ОСОБА_2 , а мати ОСОБА_4 .

Згідно висновку Органу опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Корсунь - Шевченківської міської ради від 23 березня 2023 року №01-38/208, батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини: не допомагає матеріально, не цікавиться життям і здоров`ям дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про підготовку до самостійного життя, не виявляє інтереси до внутрішнього світу, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує необхідним харчуванням. Згідно довідки Лисянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області від 06.12.2022 №7417, де вказано що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, станом на 01.12.2022 року заборгованість становить 161037,13 грн. Під час проведення обстеження умов проживання дитини, встановлено відповідні умови проживання дитини в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 з матір`ю.

Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавляться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.

Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у виді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, оцінивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , а тому ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 .

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 908 грн 00 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.143, 150, 164-166, 171, 180-184, 191, 193 СК України, ст.ст 3, 6, 7, 10, 12, 141, 259, 260, 264 -266, 269 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )батьківських прав на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП- НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три ) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур