_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/245/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Остапчук О.Є. розглянувши цивільну справу №947/26928/21, -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2021 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса, скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 10 квітня 2008 року між ОСОБА_2 (позичальник) та Приватним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (кредитор) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2008/694-Ф03.9/84 відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 105 000 (сто п`ять тисяч) доларів США, строком повернення до 09.04.2028 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 813, предметом якого була квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

05.02.2019 року за рішенням державного реєстратора Манюти С. В. № 45436993 від 08.02.2019 р.право власності на предмет іпотеки квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Підставою реєстрації послугував іпотечний договір № 813 від 10.04.2008 року та повідомлення АТ «Укрсоцбанк» серія та номер Б 18.03/30 від 21.03.2018 року, надіслане поштою 23.10.2018 р.

Рішенням приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Чапського А. Е. № 50183545 від 12.12.2019 року право власності на предмет іпотеки квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (). Відповідний реєстраційний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 10.12.2019 року за номером 34610947. Підставою реєстрації прав став передавальний акт від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» б/н від 11.10.2019 р., затверджений рішенням АТ «Укрсоцбанк» № 5/2019 від 15.10.2019 року та протоколом позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» № 4/2019 від 15.10.2019 р.

Позивач стверджував, що звернення стягнення на предмет іпотеки та реєстрація права власності за АТ «Альфа-Банк» відбулось з порушенням норм діючого законодавства.

Звернення стягнення на предмет іпотеки АТ «Укрсоцбанк» відбулося з порушенням норм діючого законодавства, а саме:

- У порушення ст.35 Закону України «Про іпотеку» Банком не було надіслано позивачу письмову вимогу про усунення порушень договірних зобов`язань із встановленням мінімального (30-денного) строку для виконання договірного зобов`язання.

- Державним реєстратором Манюта С.В. порушено вимоги процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно,що має наслідком прийняття незаконного рішення про внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45436993 від 08.02.2019 року.

- Між Позивачем та АТ «Укрсоцбанк» відсутній договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а застереження в іпотечному договорі з цього питання відсутнє.

Також в процесі судового розгляду позивач надав суду постанову Одеського апеляційного суду від 25.10.2022 року по справі № 520/12370/19, якою визнано незаконним рішення № 45436993 від 08.02.2019 року державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

З огляду на це право власності Відповідача АТ «Сенс Банк» на квартиру є похідним від права власності на цю ж квартиру за АТ «Укрсоцбанк».

Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 25.10.2022 року по справі № 520/12370/19 визнано незаконним рішення № 45436993 від 08.02.2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», то, відповідно, оскаржуване рішення № 50183545 від 12.12.2019 року та запис № 34610947 від 10.12.2019 року про реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» теж підлягають скасуванню.

З цих причин Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з відповідним позовом.

27 листопада 2023 року до суду надійшла заява позивача про зміну (доповнення) предмету позову, з урахуванням якої позивач вказуючи про порушення його прав та неможливість врегулювання спору в досудовому порядку просив суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича, як державного реєстратора, № 50183545 від 12.12.2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Альфа-Банк»;

- Скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 34610947 від 10.12.2019 року, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Альфа-Банк»;

- Витребувати на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у Акціонерного товариства «Сенс Банк» () із незаконного володіння квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Стягнути солідарно з Відповідачів на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені ним при розгляді цієї позовної заяви.

13.09.2021 року ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси відкрито провадження по справі.

01.12.2021 року ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міськради належним чином завірену копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна розташованого за АДРЕСА_1 (реєстраційний номер №101).

01.12.2021 року ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси заяву представника АТ «Альфа-Банк» про зупинення провадження по справі задоволено та зупинено провадження у справі № 947/26928/21 до набрання законної сили рішення у справі №520/12370/19.

17.10.2023 року ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси заяву представника АТ «Сенс Банк» задоволено, поновлено провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

28.11.2023 року протокольною ухвалою Київського районного суду м.Одеси заяву представника позивача про зміну предмету позову прийнято до провадження.

15.12.2023 року ухвалою судді Київського районного суду м.Одесизакрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» відзиву суду не надав, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що АТ «Альфа-Банк» набув право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , законно на підставі передавального акту від АТ «Укрсоцбанк», а тому рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг`Манюта С. В. є законним, державним реєстратором не порушено вимог законодавства під час реєстрації права власності квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», а тому просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

Відповідач приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чапський Артем Едуардович проти позову заперечував надавши суду відзив, в якому зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що позивачем обрано неналежні способи захисту свого права. Також зазначив, що він є неналежним відповідачем у даній справі. На судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд, за наявними матеріалами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконання зобов`язань за кредитним договором від10 квітня 2008 року № 2008/694-Ф03.9/84 між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», 10 квітня 2008 року укладено іпотечний договір № 813, предметом якого була квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира належала позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А. Е. 10.04.2008 року за реєстром № 808.

АТ «Укрсоцбанк» звернувся до державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюта С.В. з заявою про державну реєстрацію прав власності на предмет іпотеки.

05.02.2019 року за рішенням державного реєстратора Манюти С. В. № 45436993 від 08.02.2019 р. право власності на предмет іпотеки квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Підставою реєстрації послугував іпотечний договір № 813 від 10.04.2008 року та повідомлення АТ «Укрсоцбанк» серія та номер Б 18.03/30 від 21.03.2018 року, поштове повідомлення б/н видане 23.10.2018 р. Укрпоштою.

10.12.2019 року рішенням приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Чапського А. Е. № 50183545 від 12.12.2019 року право власності предмет іпотеки квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа-Банк». Відповідний реєстраційний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 10.12.2019 року за номером 34610947. Підставою реєстрації став передавальний акт від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк», затверджений рішенням АТ «Укрсоцбанк» № 5/2019 від 15.10.2019 року та протоколом позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» № 4/2019 від 15.10.2019 р.

Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 25.10.2022 року по справі № 520/12370/19, яка набрала законної сили визнано незаконним рішення № 45436993 від 08.02.2019 року державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено належність власникові права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України особа має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише у разі, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком договору, укладеного з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння.

У відповідності до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б засвідчували неможливість витребувати спірне майно.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ч. 1 ст. 388 ЦK України передбачено необхідність встановлення обставин вибуття майна із володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна, а не особи, яка в подальшому здійснила продаж цього майна відповідачу (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 р. у справі 6-136цс12).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, задоволення вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 1.26 постанови від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна № 101 (інформаційна довідка № 256178750 від 12.05.2021 р.),право власності на зазначену квартиру перейшло до АТ «Альфа-Банк» від АТ «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту б/н виданого 11.10.2019 року.

В подальшому право власності АТ «Укрсоцбанк» скасоване постановою Одеського апеляційного суду від 25.10.2022 року по справі № 520/12370/19.

З огляду на вказану постанову Одеського апеляційного суду встановлено, що право власності на квартиру АТ «Укрсоцбанк» набуто незаконно, оскільки стало скасоване рішення № 45436993 від 08.02.2019 року державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С. В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», яке слугувало підставою для реєстрації за ним права власності. Відповідно АТ «Укрсоцбанк» не мало права відчужувати спірну квартиру на користь АТ «Альфа-Банк».

Судом встановлено, що власником спірної квартири до моменту її незаконного відчуження був позивач, чиї інтереси в даному випадку порушені.

Отже, передачею квартири у власність АТ «Укрсоцбанк», потім АТ «Альфа-Банк», порушено права та інтереси позивача.

Таким чином, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, а відтак може бути витребувано у добросовісного набувача.

До подібного висновку стосовно скасування судового рішення, на підставі якого було набуто майно, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц в аналогічних правовідносинах.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що АТ «Альфа-Банк» набуло право власності на квартиру без відповідної правової підстави, квартира вибула з володіння власника ОСОБА_2 не з його волі іншим шляхом, у зв`язку з чим вказана квартира має бути витребувана з володіння відповідача АТ «Сенс Банк» та повернута позивачу.

Таким чином, позов ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича, Акціонерного товариства «Cенс Банк» про визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса, скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та витребування її від АТ «Сенс Банк`є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» містить роз`яснення стосовно того, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником,а також скасування попередньої реєстрації.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним захистити порушене право позивача визнавши протиправним та скасувавши оскаржуване рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича, як державного реєстратора №50183545 від 12.12.2019р., скасувавши оскаржуваний запис про державну реєстрацію права власності № 34610947 від 10.12.2019р. на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та витребувавши її від АТ «Сенс Банк» на користь позивача.

Щодо застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на який посилалася сторона позивача, суд зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеній Верховним Судом 18.12.2019р. у постанові у справі №718/2468/18, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки він не зупиняє та не змінює дії решти нормативно-правових актів, у тому числі тих, які регулюють порядок проведення державної реєстрації, і не може бути правовою підставою для відмови у прийнятті заяви на проведення реєстраційної дії та відмови у державній реєстрації.

Згідно змін до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним скасуванням цим рішенням заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій чи відповідного судового рішення, зареєстрованих у базі даних заяв, суд вважає за необхідне відновити за позивачем запис про право власності на зазначену квартиру.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 грн. підлягають стягненню з відповідача АТ «Сенс Банк» на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 280, 352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича, як державного реєстратора №50183545 від 12.12.2019р.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №34610947 від 10.12.2019р. на квартиру АДРЕСА_2 .

Витребувати від АТ Сенс Банк» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з АТ Сенс Банк» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати 1816 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бескровний Я. В.