Справа № 715/36/22
Провадження № 2/715/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуркана В.В.

секретаря судового засідання Майщук С.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом звільнення земельної ділянки та зобов`язання не чинити перешкоди у встановленні огорожі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом звільнення земельної ділянки та зобов`язання не чинити перешкоди у встановленні огорожі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.1994 року належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: с. Валя Кузьмина, Глибоцького району, Чернівецької області, кадастровий номер: :01:001:0985, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується копією державного акту па право власності на земельну ділянку та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Із належною їй на праві власності земельною ділянкою, межує, зокрема земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:1306, яка належить відповідачу ОСОБА_2 , від точки Г до точки А. На момент купівлі вищевказаної ділянки між належною їй ділянкою та сусідньою земельною ділянкою, яка на даний час належить відповідачу ОСОБА_2 , вже існувала огорожа, яка є і на даний час. Зазначає, що в подальшому, в процесі оформлення відповідних документів на належну їй земельну ділянку, їй стало відомо, що частина земельної ділянки у розмірі 0,0087 га знаходиться за межами вищевказаної огорожі, й відповідно перебуває у користуванні відповідача. Однак, відповідач ОСОБА_2 відмовляється демонтувати огорожу та повернути захоплену частину належної їй на праві власності земельної ділянки. У зв`язку із вказаною ситуацією, а також у зв`язку із тим, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні власністю, 06 грудня 2021 року вона звернулася до поліції із відповідною заявою. Листом від 09.12.2021 року відділенням поліції №4 Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області їй повідомлено, що за результатами проведеної перевірки було прийнято рішення про припинення подальшої перевірки за даним фактом у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», оскільки було встановлено, що дана подія містить ознаки цивільно-правового спору, які згідно чинного законодавства вирішуються в приватному порядку судом. Крім цього, з метою досудового врегулювання спору, нею 25.11.2021 року було направлено лнст-претензію відповідачу із проханням усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності частиною земельної ділянки, який відповідачем був отриманий 09.12.2021 року, однак останній проігнорував даний лист та жодним чином не відреагував.

Вказує, що оскільки відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється повернути належну йому частину земельної ділянки, яка є ним захоплена і знаходиться у його користуванні, єдиним способом захисту її прав є звернення до суду із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення земельної ділянки та зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у встановленні огорожі. На підставі викладеного, просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути їй перешкоди у користуванні власністю, а саме частиною земельної ділянки зальною площею 0,1000 га, що знаходиться в с. Валя Кузьмина Чернівецького району Чернівецької області, кадастровий номер: :01:001:0985, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 , шляхом її звільнення, приведення земельної ділянки до стану придатного для використання за цільовим призначенням, а також шляхом зобов`язання не чинити перешкод ОСОБА_1 у встановленні огорожі по межах вказаної земельної ділянки. Крім цього, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

10.05.2022 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої вказує, що як на підставу задоволення позову, ОСОБА_1 посилається на обставину, що відповідачем ОСОБА_2 незаконно захоплено 0,0087 га. належної їй на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0985,загальною площею 0,1 га., яка знаходиться у селі Валя Кузьмина Глибоцького району, Чернівецької області. Як на докази вищезазначеної обставини, ОСОБА_1 посилається на «Схему земельних ділянок» від 2021 р., розроблену ФОП ОСОБА_4 , та « Схему розміщення земельних ділянок, що перебувають у власності громадян в с. Валя Кузьмина, Глибоцького району» без дати, розроблену ФОП ОСОБА_6 . Крім цього, вказує, що у Листі - претензії від 25.11.2021 р. позивачка вимагає від ОСОБА_2 повернути саме захоплену частину земельної ділянки площею 0,0087 га. В свою чергу ОСОБА_1 просить суд усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0985 площею 0,0087 га., шляхом її (частини): звільнення, приведення до стану придатного для використання за цільовим призначенням та зобов`язанням відповідача не чинити перешкод ОСОБА_1 у встановленні огорожі по межах земельної ділянки. Крім цього, у тексті позовної заяви позивачка вказує, що ОСОБА_2 відмовляється демонтувати огорожу та повернути їй захоплену частину належної їй на праві власності земельної ділянки. Більш того, з іншої сторони, у своїй позовній заяві позивачка зазначає, що на момент купівлі ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1306 між належною їй земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0985 та набутою ОСОБА_2 земельною ділянкою вже існувала огорожа, яка є і на даний час. Тобто сама позивачка у позові фактично стверджує про те, що на момент придбання ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1306 вже існувало усталене, фактичне землекористування даними земельними ділянками і що відповідач ніяких дій по незаконному захопленню - не вчиняв, огорожа про яку зазначає позивачка у позові не будувалася ОСОБА_2 та йому не належить, а була збудована самою ОСОБА_1 . Зазначає, що ОСОБА_2 свою земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1306, яка межує із земельною ділянкою позивачки кадастровий номер :01:001:0985, набув у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.02.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Соломко В.В., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень № 80688312 від 18.02.2017 р. Вказує, що суду слід звернути увагу на те, що позивачка приховує перед судом деякі важливі обставини по даній справі. Так, позивачка у позові не зазначає про те, що вона зверталася до Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із заявою (скаргою) з приводу порушеного у даній справі питання самовільного заняття ОСОБА_2 частини належної їй земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0985. Із Листа ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області № 206/6-20 від 14.08.2020 р. (адресованого позивачці ОСОБА_1 ), вбачається, що за результатами позапланової перевірки земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:1306 встановлено, що координати поворотних точок не відповідають межам земельних ділянок на місцевості всіх десяти земельних ділянок на масиві, що за таких обставин у ГУ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ у Чернівецькій області відсутні правові підстави кваліфікувати даний факт, як самовільне заняття і що сторонам рекомендовано відповідно до ст. 26 ЗУ «Про землеустрій» звернутися до суб`єкта господарювання з метою внесення змін до даних ДЗК України, а роботи з виправлення технічних помилок організовує Волоківська ОТГ. Крім цього, Рішенням Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 75-55/20 від 01.07.2020 р. затверджено Схему фактичного використання території землевласниками із запропонованими межами земельних ділянок для подальшого внесення виправлених відомостей Державного земельного кадастру. Тким чином, Вищезазначене підтверджує, що ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області так само, як і орган місцевого самоврядування - Волоківська сільська рада визнають існування помилкових відомостей в ДЗК і фактично це спростовує обставину самовільного заняття ОСОБА_2 частини земельної ділянки належної позивачці. Зазначає, що як вбачається з матеріалів справи позивачка не надала суду жодних належних доказів, які б підтверджували обставини на які остання посилається у своїй позовній заяві, як на підстави її задоволення, а тому на підставі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_7 подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, звертає увагу суду на те, що висновком експерта також підтверджується факт перебування частини земельної ділянки, належної позивачці у користуванні відповідача. Крім цього, справу просив розглядати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив суд відмовити у задоволенні позову та справу розглядати у його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши позицію сторін щодо предмету спору , приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

З ч.1ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод(1950 року), ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України-суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.1994 року, реєстровий номер 2431, ОСОБА_8 купила земельну ділянку що знаходиться за адресою: с. Валя Кузьмина, Глибоцького району, Чернівецької області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 20 грудня 2002 року міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , актовий запис № 1900. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_10 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 405668 ОСОБА_11 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: с. Валя Кузьмина, Глибоцького району, Чернівецької області, кадастровий номер: :01:001:0723, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 215794434 від 10.07.2020 року, ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: с. Валя Кузьмина, Глибоцького району, Чернівецької області, кадастровий номер: :01:001:0985, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 18 лютого 2017 року ОСОБА_12 продав ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1392 га, що знаходиться за адресою: с. Валя Кузьмина, Глибоцького району, Чернівецької області, кадастровий номер: :01:001:1306, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80688312 від 18.02.2017 року, ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1392 га, що знаходиться за адресою: с. Валя Кузьмина, Глибоцького району, Чернівецької області, кадастровий номер: :01:001:1306, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем незаконно захоплено частину її земельної ділянки площею 0,0087 га та відмовляється в добровільному порядку її у володіння та користування позивача.

Проте слід заначити, що з матеріалів справи встановлено, що позивач набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:001:0985 у 1994 році, при цьому, яка вказує сама позивачка в позовній заяві на момент купівлі вказаної земельної ділянки та сусідньою земельною ділянкою, яка на даний час належить відповідачу, вже існувала спірна огорожа, яка є і на даний час.

При цьому, відповідач набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:001:1306, яка межує земельною ділянкою позивачки тільки у 2017 році.

З відповіді головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області на лист позивачки ОСОБА_1 за №298/6-20 від 17.07.2020 року щодо можливого самовільного зайняття частини її земельної ділянки вбачається, що під час обстеження двох суміжних ділянок встановлено, що межі поворотних точок не відповідають межам земельних ділянок на місцевості всіх десяти земельних ділянок на масиві. При цьому відсутні правові підстави кваліфікувати даний факт, як самовільне зайняття частини земельної ділянки. Сторонам запропоновано звернутись до суб`єкта господарювання з метою внесення змін до даних ДЗК України.

Матеріалами справи не підтверджено факту, порушення прав позивачки на мирне володіння своїм майном в тому числі шляхом захоплення частини її земельної ділянки відповідачем.

Крім цього, відповідно до висновку №14 судової земельно-технічної експертизи від 31.01.2023 року на ситуаційному плані №2 земельних ділянок гр. ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:001:0985 та гр. ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:001:1306, які розташовані в с. Валя Кузьмина, Чернівецького району, Чернівецької області, та їх фактична (на місцевості) площа, відповідно до встановлених на місцевості огорож, межових знаків, природних меж в умовних позначеннях вказане накладання земельної ділянки площею 0,0070 га, якою користується гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка належить гр. ОСОБА_1 за кадастровим номером :01:001:0985 та накладання земельної ділянки площею 0,0003га, якою користується гр. ОСОБА_1 (по встановленій бетонній огорожі) на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:001:1306. Такі накладання площею 0,0070 га (жовтий трикутник) та площею 0,0003га (синій трикутник) на ситуаційному плані №2 відображені за даними Державного земельного кадастру (координатами поворотних точок їх меж згідно поземельних книг).

Наявні невідповідності меж, конфігурації та просторового розташування усіх земельних ділянок, кадастровий номер :01:001:0158; кадастровий номер :01:001:0159; кадастровий номер :01:001:0160; кадастровий номер :01:001:0016; кадастровий номер :01:001:0017; кадастровий номер :01:001:1305; кадастровий номер :01:001:1306; кадастровий номер :01:001:0985; кадастровий :01:001:0722, фактичним межам, конфігурації та просторовому їх розташуванню в натурі (на місцевості) виникли внаслідок внесення до Державного земельного кадастру помилкових відомостей про межі, конфігурацію та просторове розташування зазначених земельних ділянок, які не відповідають їх фактичним межам, конфігурації та просторовому розташуванню.

Для усунення вказаних розбіжностей (виправлення помилок у Державному земельному кадастрі) усім власникам земельних ділянок: кадастровий номер :01:001:0158; кадастровий номер :01:001:0159; кадастровий номер :01:001:0160; кадастровий номер :01:001:0016; кадастровий номер :01:001:0017; кадастровий номер :01:001:1305; кадастровий номер :01:001:1306; кадастровий номер :01:001:0985; кадастровий номер :01:001:0722 необхідно у встановленому Законом порядку провести технічну інвентаризацію всіх вищезазначених земельних ділянок на вказаному масиві, розробити у встановленому законом порядку відповідну документацію із землеустрою (технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель), погодити у встановленому законом порядку та подати до відповідного Державного кадастрового реєстратора для внесення відповідних змін та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру.

При цьому виявлені невідповідності (розбіжності) внесених до Державного земельного кадастру даних про межі, конфігурацію та просторове розташування земельних ділянок, які розташовані в даному масиві с. Валя Кузьмина,Чернівецького району, Чернівецької області з кадастровими №№ :01:001:0159, :01:001:0158, :01:001:0160, :01:001:0016, :01:001:0017, :01:001:1305, :01:001:1306, :01:001:0722, :01:001:0985 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства, їх фактичним межам, конфігурації та просторовому їх розташуванні в натурі (на місцевості) впливають на можливість визначення достовірних меж, площі та конфігурації як частини так і всієї земельної ділянки гр. ОСОБА_1 кадастровий номер :01:001:0985 із-за внесених до Державного земельного кадастру помилкових відомостей про межі, конфігурацію та просторове розташування вищезазначених земельних ділянок.

Таким чином, в судовому засіданні достеменно встановлено, що накладення частини земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивачки виникли внаслідок внесення до Державного земельного кадастру помилкових відомостей про межі, конфігурацію та просторове розташування зазначених земельних ділянок, які не відповідають їх фактичним межам, конфігурації та просторовому розташуванню.

А тому, посилання позивачки на порушення її прав з боку відповідача, в тому числі захоплення ним частини її земельної ділянки є непоґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що будь яких переконливих доказів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано, на підставі об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі матеріалів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши подані сторонами докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, через їх необґрунтованість.

Відповідност.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-77,81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 328, 387 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом звільнення земельної ділянки та зобов`язання не чинити перешкоди у встановленні огорожі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 14.07.2023 року.

СУДДЯ: