Справа № 754/9001/23
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2023 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , в якій просить суд:

- розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24 вересня 2021 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти сплачені позивачем відповідачу при підписанні договору в сумі 1057533,36 грн.

- стягнути з відповідача пеню в сумі 158 630 грн. (1,5%) від загальної суми 1057533,36 грн. попереднього договору, за 6 місяців, починаючи з грудня місяця 2022 року по червень місяць 2023 року.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як зауважує Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 21.10.2010 у справі «Дія 97» проти України», процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності; учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (заява №19164/04, § 47).

Спір виник з приводу невиконання відповідачем умов попереднього договору від 24.09.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 9201 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 провадження № 12-73гс20 зроблено висновок, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, для позовів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно, встановлюється виключна підсудність.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

За наведених обставин, враховуючи, що позивачем заявлено позовну вимогу із приводу нерухомого майна, на дану категорію справ поширюється дія правила про виключну підсудність, підстави для застосування правил підсудності справ за місцем проживання відповідача, визначені статтею 27 ЦПК України, - відсутні, а відтак дана справа не підсудна Деснянському районному суду міста Києва.

Оскільки місцезнаходження спірного нерухомого майна є Голосіївський район міста Києва, то, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, матеріали цивільної справи №754/9001/23 слід передати на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва, як суду виключна підсудність якого поширюється за місцем розташування майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 30, 31, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 754/9001/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів передати на розгляд Голосіївському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана Гринчак