Провадження № 2/317/172/2023
Справа № 317/2256/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі секретаря судового засідання Вакуленко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі Позивач) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі за текстом - Відповідачі), яка обґрунтована наступним.

03 березня 2012 року між відповідачами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого народились двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 лютого 2021 року за розпорядженням голови Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області діти були вилучені з родини відповідачів в зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю.

25 лютого 2021 року Позивачем до суду поданий позов про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів, який рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року був задоволений. Вказане рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції.

На підставі судового рішення малолітні діти взяті на первинний облік служби у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , взяті під соціальний супровід, під час якого спеціалістами КУ «Центр надання соціальних послуг» проводилась робота щодо належного виконання ними батьківських обов`язків. Визначено комплекс заходів зі встановлення оцінки потреб сім`ї, встановлено шляхи вирішення основних проблем, навчання та розвитку навичок, спрямованих на подолання складних життєвих обставин, проведено регулярні зустрічі з ОСОБА_1 з метою моніторингу виконання поставлених завдань. ОСОБА_2 від отримання соціальних послуг відмовився.

Фахівцями КУ «ЦНСП» систематично здійснювався контроль виконання рекомендацій фахівця, зверталась увага на забезпечення конкретних потреб дітей: наявність місця для сну, відпочинку та гри, одягу, постільної білизни, створення осередку та придбання засобів особистої гігієни, продуктів харчування; наголошено на необхідності працевлаштування батька дітей ОСОБА_2 . Проводились неодноразові роз`яснювальні бесіди, щодо підвищення виховного потенціалу, протидії домашньому насильству.

В результаті проведення вказаних заходів матір`ю дітей ОСОБА_1 придбане в кредит двоповерхове ліжко для дітей, разом зі свекрухою зроблено косметичний ремонт (переклеєні шпалери, побілена стеля). Батько дітей ОСОБА_2 , жодним чином не допомагає родині у створенні належних умов для проживання дітей. Крім того у нього наявна заборгованість за аліментами на дітей.

Було зроблено висновок про те, що відповідачка ОСОБА_1 має низький батьківський потенціал (в силу свого захворювання та відсутності підтримки з боку чоловіка), а ОСОБА_2 взагалі відсутній батьківський потенціал: він не працює і не шукає роботи, не сплачує аліменти на своїх дітей, не цікавиться їх життям, зловживає спиртними напоями. Батько жодного разу не відвідував дитячий садок та школу, не займається вихованням дітей. Існують факти домашнього насильства з боку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 .

На засідання Опікунської ради ОСОБА_2 ніколи не з`являвся, хоча неодноразово туди викликався.

Мати дітей ОСОБА_1 , має інвалідність і через хворобу у неї бувають приступи, під час яких вона може втратити свідомість та травмуватись. Потребує постійного періодичного лікування в стаціонарі, але курси лікування не проходить через відсутність коштів.

Після надання малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, їх було передано під опіку ОСОБА_5 , після чого в поведінці та у стані дітей відбулись позитивні зміни.

Оскільки відповідачі у справі всіляко ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та не вчиняють необхідних дій для забезпечення їх побуту, виховання та розвитку, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Железняк Л.В. до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Протягом року, що передував зверненню позивача з позовом до суду, представниками соціальних служб не здійснювався соціальний супровід родини ОСОБА_6 , не досліджувався їх побут, стан здоров`я, потреби тощо. Акти оглядів, на які посилається позивач в позовній заяві, датовані 2021 роком що свідчить про їх неактуальність.

Жодних доказів вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 позивачем не надано.

Крім того, з 01 серпня 2022 року у ОСОБА_2 стався інсульт, після якого він сам потребує сторонньої допомоги і не може повноцінно виконувати ті вимоги, про які зазначив позивач в позовній заяві.

Відсутність в будинку Макарових певних дитячих предметів та меблів не може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав, оскільки родина є малозабезпеченою і не може забезпечити собі та дітям належний рівень життя, а держава не надає їм тієї допомоги, яка була б достатньою для забезпечення всіх рекомендацій соціальних служб.

На підставі викладеного та з посиланням на норми діючого законодавства України, практику Європейського Суду з прав людини, представник відповідача ОСОБА_1 просила суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

07 березня 2023 року позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій представник Долинської сільської ради заперечила проти доводів відзиву та просила суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні висловила думку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали доводи відзиву на позовну заяву та повністю заперечили проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, жодних заяв та повідомлень не надав. За словами відповідачки ОСОБА_1 він не може самостійно пересуватись та потребує сторонньої допомоги, оскільки переніс інсульт.

Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши подані докази, з`ясувавши думку малолітніх дітей, дійшов наступних висновків.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 березня 2012 року встановлено факт перебування відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з зазначеної дати.

Від шлюбу відповідачі мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 24.05.2012 та серії НОМЕР_3 від 08.04.2014 відповідно.

Копією довідки виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14 липня 2022 року №02-08-17/161 підтверджено те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми дітьми та матір`ю ОСОБА_3 ОСОБА_7 .

Факт вилучення дітей з сім`ї підтверджується рядом документів: актами прийому дітей від 17 лютого 2021 року, розпорядженням сільського голови с. Долинське № 28 від 17 лютого 2021 року.

Судом також досліджена копія розрахунку заборгованості від 25 липня 2022 року, за якою у відповідача ОСОБА_2 наявна заборгованість за аліментами на дітей за період з лютого 2021 року по червень 2022 року включно в розмірі 40 924,14 гривень. Жодного аліментного платежу ОСОБА_2 за вказаний період сплачено не було.

До матеріалів позовної заяви додані довідки-характеристики на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які датовані 14 липня 2022 року.

Так, згідно з характеристикою на відповідача ОСОБА_2 , він не займається вихованням дітей, жодного разу не відвідував дитячий садок та школу, не цікавився їх навчанням та розвитком.

З 2018 року і до цього часу ОСОБА_2 ніде не працює, зловживає спиртними напоями, мало місце домашнє насилля по відношенню до своєї дружини ОСОБА_1 , про що у 2017 році було звернення до поліції.

ОСОБА_2 неодноразово запрошувався на засідання Опікунської ради Долинської сільської ради, але жодного разу він туди не з`явився. Профілактичні бесіди, які з ним проводились фахівцями соціальних служб, жодного результату не принесли. Через наведені вище обставини в періоди з 27.07.2018 по 27.01.2019, з 28.01.2019 по 28.04.2019 та з 08.02.2021 по 08.02.2022 родина ОСОБА_6 знаходилась під соціальним супроводом як така, що опинилась в складних життєвих обставинах.

Відповідачка ОСОБА_1 , згідно до характеристики на неї, є інвалідом дитинства і через хворобу часто втрачає свідомість, може впасти та травмуватись. Після приступів вона нічого не пам`ятає. Після останнього приступу вона отримала опік руки та була госпіталізована у стаціонар.

ОСОБА_1 потребує постійного періодичного лікування у стаціонарі, однак за відсутністю коштів перериває лікування або отримує його не в повному обсязі. За станом здоров`я ОСОБА_1 є непрацездатною, отримує державну допомогу по інвалідності та на ці кошти утримує дітей. Її чоловік ОСОБА_2 ніде не працює і коштів на утримання дітей не дає.

По відношенню до ОСОБА_1 її чоловіком ОСОБА_2 вчинялось домашнє насильство, але вона залякана своїм чоловіком і просить не втручатись в їх стосунки.

Також судом досліджені акти відвідування родини від 03 червня 2021 року, від 21 липня 2021 року, від 19 вересня 2021 року та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 13 липня 2022 року. Інформація в цих документах зводиться до того, що силами ОСОБА_1 були виконані певні рекомендації, але не всі. ОСОБА_2 жодних дій з приведення життя у належний для проживання дітей стан, не вчиняв.

Судом були досліджені довідки про проведення бесід від 13.07.22 з ОСОБА_8 та ОСОБА_2 щодо виконання їх батьківських обов`язків.

В справі також міститься копія рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року по справі № 317/611/21, яким малолітні діти відповідачів були відібрані від батьків без позбавлення батьківських прав. З ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дітей, які передані під опіку держави.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30 червня 2021 року вказане рішення залишено без змін. При цьому суд констатує, що рішення суду першої інстанції було оскаржене лише матір`ю дітей ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 рішення суду не оскаржував.

Також судом були досліджені матеріали соціального супроводу сім`ї ОСОБА_6 та оглянутий витяг № 5 з протоколу № 18 від 26 липня 2022 року Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яким комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення подружжя ОСОБА_6 батьківських прав щодо їх малолітніх дітей.

Досліджено інші документи, надані третьою особою, частина з яких дублює надані позивачем докази.

Представником відповідача ОСОБА_1 до матеріалів справи додано довідку МСЕК серії АВ № 0277049, якою підтверджено те, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства. Інвалідність встановлено безстроково.

Під час судового розгляду справи виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області подано висновок № 23 від 08 лютого 2023 року, за яким орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх дітей.

Судом також була досліджена заява від опікуна дітей ОСОБА_5 , в якій вона пояснює, що перед новим, 2023 роком, дітям дзвонили їх батьки Макарови і не дуже коректно з ними спілкувались, внаслідок чого діти були засмучені. 14 січня 2023 року ОСОБА_1 знову подзвонила до них, але вона відмовила їй в розмові з дітьми, щоб їх не розстроювати.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ч. 2 ст. 150 СК України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати або можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він:

1. не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2. ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3. жорстоко поводяться з дитиною;

4. є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5. вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6. засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Вказаний перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та з поданих позивачем доказів, позов про позбавлення відповідачів батьківських прав подано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України - за ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства».

Пріоритетність інтересів дитини визначена статтею 3 "Конвенції про права дитини" (далі - Конвенція) від 20 листопада 1989 року (Ратифікована Україною 27 лютого 1991 року): в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства», законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Суд констатує наявність в цій справі підстав вважати, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в недостатній мірі виконують свої обов`язки з виховання дітей, про що свідчать вказані вище докази. Відповідачі не забезпечують належний побут дітей, не проявляють належного інтересу щодо їх навчання та дозвілля, не слідкують за дотриманням дітьми правил особистої гігієни.

При цьому відповідач ОСОБА_2 , як встановлено в ході судового розгляду, взагалі не цікавиться життям дітей, їх навчанням та вихованням. ОСОБА_2 жодного разу не відвідував дитячий садок та школу, де перебували діти. Стягнуті з нього на утримання дітей аліменти він не сплачує зовсім, зловживає спиртними напоями, не намагається знайти роботу і протягом принаймні останніх шести років не працював. Матеріалами справи підтверджено те, що після проведеної працівниками соціальних служб роботи лише ОСОБА_1 намагалась вчиняти якісь дії по забезпеченню належного побуту дітей, а ОСОБА_2 навіть не намагався допомагати їй в цьому. Після ухвалення судом рішення про відібрання дітей лише ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, а ОСОБА_2 її не подавав, що, на думку суду, свідчить про його байдужість до своїх власних дітей.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 .

В той же час суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох малолітніх дітей, оскільки такі аліменти вже були стягнуті рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року по справі № 317/611/21. Це рішення набрало законної сили та на даний час перебуває на стадії виконання до досягнення дітьми вісімнадцяти років. Повторне стягнення з особи аліментів на утримання дитини при наявності такого, що виконується, рішення суду за аналогічними вимогами, діючим законодавством України не передбачено.

Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав матері дітей ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 в міру своїх можливостей, стану здоров`я та матеріального стану здійснила певні заходи з поліпшення умов проживання в будинку: побілено стелю, переклеєно шпалери. ОСОБА_1 , яка є інвалідом з дитинства, самостійно, в кредит, який вона погашає отриманими виплатами по інвалідності, придбала для дітей двоповерхове ліжко.

При цьому суд не може погодитись з доводами позивача щодо непроведення водопостачання до будинку ОСОБА_6 як один з чинників, що свідчить про невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, адже Макарови проживають в сільській місцевості в приватному будинку, а позивачем не додано жодного доказу того, що в с. Бабурка в цілому, та по вулиці Дружній зокрема, наявне централізоване водопостачання.

Відсутність куточку для навчально-ігрової діяльності дітей, як було встановлено у судовому засіданні, зумовлена важким фінансовим станом ОСОБА_1 , яка не має іншого доходу окрім виплат по інвалідності. Вказане, враховуючи повну індиферентність ОСОБА_2 в питанні виховання дітей, призводить суд до висновку, що ОСОБА_1 робить все, що в її силах для того, щоб забезпечити належне виховання дітей, але без підтримки з боку чоловіка їй це, вочевидь, важко. Те ж стосується й заміни електропроводки.

Суд також враховує той факт, що відповідач ОСОБА_1 не вживає спиртних напоїв (в усіх документах, які надані позивачем до справи як докази, не зазначено протилежного) та не веде антисоціального способу життя. До адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не притягалась.

Судом в ході розгляду в присутності психолога були опитані малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які висказались за їх залишення в сім`ї опікуна. Суд погоджується з тим, що на даний час дітям було б краще знаходитись саме там. Однак при цьому суд погоджується з думкою представника відповідачки ОСОБА_1 , яка зазначила, що діти за тривалий час вже відвикли від матері, а перебування маленьких дітей в більш забезпеченій родині суттєво впливає на їх думку. При цьому суд констатує, що в даній справі такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 не буде відповідати ані ступеню її неналежного виконання батьківських обов`язків, ані інтересам неповнолітніх дітей. Відповідачці ОСОБА_1 було роз`яснено необхідність поступового налагодження контакту з дітьми для того, щоб забрати їх додому.

Таким чином, позов щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , на думку суду, є передчасним та задоволенню не підлягає.

Повний текст рішення суду виготовлений та підписаний 13 липня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Шкільна, буд. 5А, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Нікітін