Справа № 553/2519/23
Провадження № 2/553/2731/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.12.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Микуці К.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом до відповідача про встановлення факту не проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_3 . Водночас вказане спадкове майно є спільною сумісною власністю її батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки право власності на це майно набуте під час перебування батьків позивачки у шлюбі. Отже, в силу положень ст. 28 КпШС України, мати позивачки мала право на частину (половину) вказаного вище спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивачки. Водночас, оскільки батько позивачки не залишив заповіт, а мати позивачки була співвласницею вказаного житлового будинку, на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, вела з ним спільне господарство, а після смерті чоловіка продовжила проживати у вказаному житловому будинку, користуватись, управляти, володіти ним як своїм власним, відповідно мати позивачки ОСОБА_5 є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, як спадкоємець першої черги за законом. Проте, мати позивачки після смерті свого чоловіка свідоцтво про право на спадщину не отримала, право на спадщину у встановленому порядку за собою не зареєструвала. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки - ОСОБА_5 05.04.2016 позивачка звернулась до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідач ОСОБА_2 , який є рідним братом позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері не звертався, а отже, спадщину не прийняв. 23.05.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , а саме - житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 . Проте, постановою від 23.05.2023 № 95/02-31 приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину як єдиній спадкоємиці померлої ОСОБА_5 , оскільки згідно довідок від 05.04.2016 № 899 та від 25.04.2023 № 787, виданих КП «ЖЕО № 2», на час відкриття спадщини, разом із померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , серед інших осіб, був

зареєстрований її син - ОСОБА_2 . Проте, незважаючи на те, що відповідач був зареєстрований в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проте він фактично не проживав за своїм місцем реєстрації починаючи з середини 1987 року, ні на день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 , ні на день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як на той час, так і зараз позивачці не відоме його фактичне місце перебування, зв`язок із відповідачем відсутній. Позивачка ж, після смерті батька постійно проживала разом із матір`ю у спадковому будинку, доглядала її, а після смерті матері продовжує проживати у цьому будинку разом із сином. Оскільки відповідач ОСОБА_2 фактично не проживав за місцем реєстрації разом із померлою матір`ю, заяви про прийняття спадщини після її смерті не подав, він є таким, що не прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 . Тож позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері ОСОБА_5 .

На підставі цього позивачка просить: встановити факт не проживання її брата ОСОБА_2 разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 на час відкриття спадщини -ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок садибного типу АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 22.09.2023 позовна заява була залишена без руху, встановлений позивачці строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Заявою від 28.09.2023 недоліки позовної заяви усунуті позивачкою.

Ухвалою суді від 02.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене у справі підготовче судове засідання, витребувано ід приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу копію спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 14.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 21.12.2023 позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Шанько І.О. підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не надав, суд за згодою позивача та її представника розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася позивачка - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10). Згідно з вказаним свідоцтвом, батьком позивачки є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_5 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну

реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 12.07.2023 № 6 встановлено, що 08.01.1964 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складений актовий запис № 46 про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 . У графі «Відомості про батька» зазначений ОСОБА_3 , у графі «відомості про матір» зазначена ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 20.06.2023 № 3, 20.11.1955 Куликівською сільською радою Полтавського району Полтавської області складений актовий запис

№ 33 про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 22).

Відповідно до копії Акту від 28.03.1964, ОСОБА_3 проведено в натурі відвід садибної ділянки під індивідуальне житлове будівництво (а.с.15).

Згідно з копією Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до п`яти включно від 14.04.1964, ОСОБА_3 отримав земельну ділянку АДРЕСА_1 , загальною площею 550 кв.м. під будівництво житлового будинку (а.с. 13-14).

Відповідно до копії акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 29.10.1976, будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 розпочато у 1964 році та закінчене в 1976 році (а.с.16-17).

Відповідно до копії відповіді Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 22.06.2023 № 6648, у відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012, право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано в реєстровій книзі № 88 за реєстровим

№ 11998 за громадянином ОСОБА_3 , на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 1-ю Полтавською нотконторою 16.04.1964 за № 1-2517; Акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому районної ради депутатів трудящих від 29.10.1976 (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Відповідно до копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.10.2020 № 61938212, відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутні (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.24).

05.04.2016 позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5 та за її заявою 05.04.2016 була відкрита спадкова справа № 10 (а.с. 103, 114).

Відповідно до копії довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» № 899, ОСОБА_5 була зареєстрована з 11.11.1997 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею на день смерті за даною адресою були зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9., та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6. Зазначена довідка містить примітку, що «дані взяті згідно наданої домової книги» (а.с. 123).

Згідно копії довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» № 787 від 25.04.2023, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 22.08.1966, знятий з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 06.08.1997, знята з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_3 (померла); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - з 08.06.1984, знятий з реєстрації 15.01.2005 (а.с. 124).

23.05.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса

Матвєєнко В.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_5 (а.с. 130).

Постановою від 23.05.2023 № 95/02-31 приватний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як єдиній спадкоємиці, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою для відмови нотаріусом зазначено те, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито спадкову справу № 1 за 2016 рік. В спадковій справі знаходиться заява № 36 від 05.04.2016 дочки спадкодавця, ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої матері, за законом. Заяв від інших спадкоємців у спадковій справі немає. ОСОБА_5 фактично прийняла після смерті чоловіка частину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться у АДРЕСА_2 , що належав чоловікові спадкодавця, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.я. постійно проживала із ним на час відкриття спадщини, але юридично не оформила у зв`язку зі смертю. Також нотаріусом встановлено, що на час відкриття спадщини разом із померлим ОСОБА_3 були зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 . Також на час відкриття спадщини разом із померлою ОСОБА_5 були зареєстровані: дочка - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2 . Враховуючи положення ст. 1270 ЦК України, нотаріус дійшов висновку, що спадщину після померлої ОСОБА_5 також прийняв її син - ОСОБА_2 (а.с. 133).

З Акту про засвідчення факту непроживання особи, складеного комісією у складі мешканців громади «Червоний шлях», затвердженого Головою органу самоорганізації населення «Червоний шлях» Подільської районної у м. Полтаві ради від 15.08.2023, вбачається, що на підставі відомих членам комісії фактичних даних і подій, свідками яких вони були особисто, члени комісії засвідчили, що ОСОБА_2 , місце проживання якого на даний час зареєстроване (а також було зареєстроване станом на 21.02.1998 та на ІНФОРМАЦІЯ_3) за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою починаючи з 1987 року та по даний час фактично не проживає, а також фактично не проживав за вказаною адресою станом на 21.02.1998 та на ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 35).

Відповідно до висновку про вартість майна, зазначеному у Звіті про оцінку майна

№ 547, виконаного Центром незалежної оцінки та експертизи, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 61.6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , становить 375 800,00 (триста сімдесят п`ять тисяч вісімсот) гривень.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суду пояснили, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , останній раз вони бачили відповідача на похоронах батька у 1989 році. На похоронах матері відповідач не був присутній. Станом на час смерті батька та матері відповідач не проживав за місцем реєстрації. До цього часу відповідач також не проживає у вказаному будинку. Також підтвердили, що позивачка тривалий час фактично проживає за вказаною адресою, доглядала свою матір, проживала разом з нею на час її смерті та поховала її після смерті.

Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина третя, п`ята статті 1268 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК установлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 08.06.1984 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, за зазначеною адресою відповідач фактично не проживав, в тому числі й на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_3 та на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 своє матері - ОСОБА_5 .

Відповідно до частини другої статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері, відповідач ОСОБА_2 не звертався.

Отже, враховуючи, що відповідач фактично не проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 є таким, що не прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 своєї матері ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України вбачається , що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , проживаючи постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступивши у фактичне володіння спадковим майном.

Оскільки позивач постійно проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 до часу її смерті, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах, зазначених у Законі України «Про нотаріат», суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст .4,5,11, 81, 82, 206, 263, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом- задовольнити повністю.

Встановити факт непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі спадкодавцем- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини (її смерті) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що не прийняв спадщину після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за законом право власності на належний померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,на момент її смерті житловий будинок садибного типу (загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави, або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_4 ,адреса реєстрації та фактичного місця проживання : АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ,адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ,адреса фактичного місця поживання невідома.

Повний текст рішення складено 02.01.2024.

Суддя: В.В.Москаленко.