справа № 399/407/23
провадження № 2/399/130/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Шульженко В.В.,

при секретарі судового засідання Берест З.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований Павлиською селищною радою, Онуфріївського району, Кіровоградської області, актовий запис № 12. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище " ОСОБА_3 ".

Позов обґрунтовано тим, що 15.08.2009 року Павлиською селищною радою, Онуфріївського району, Кіровоградської області було зареєстровано між сторонами шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №12. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з позивачем.

Через різні погляди на життя, сімейні та господарські обов`язки між сторонами вже тривалий час виникають непорозуміння і складаються неприязні стосунки. Вони втратили повагу один до одного перестали знаходити спільну мову у вирішенні сімейних, життєвих та господарських проблем, не ідуть на поступки один одному. З вересня 2022 року позивач з відповідачем припинили будь які подружні стосунки і проживають окремо один від одного і взагалі не спілкуються один з одним. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору щодо поділу майна немає. Зважаючи на вказані обставини позивач не бачить сенсу продовжувати сімейні відносини та остаточно вирішила розірвати їх шлюбні відносини та залишити їх малолітню доньку ОСОБА_4 у себе на проживання та виховання. Позивач не буде заперечувати проти спілкування батька зі своєю дитиною, відповідно до вимог чинного законодавства, якщо це не буде шкодити її інтересам. Також зазначає, що суду не варто призначати строк для примирення, оскільки ні позивач, ні відповідач більше не хочуть жити разом. Вони дійсно втратили повагу один до одного і не бачуть сенсу продовжувати ці відносини.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте 19.06.2023 року подала до суду заяву про розгляд цивільної справи без участі сторони в якій просить дану справу розглядати без без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 15.06.2023 року подав до канцелярії суду заяву у якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить задовольнити. Зазначив, що ним отримано копію позовної заяви з додатками до неї з якими він ознайомився в повному обсязі і тому відзив на позовну заяву писати та подавати до суду не буде, оскільки погоджується із позовними вимогами. Дану справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач визнав позов, а тому шлюб між ними має бути розірваний.

Судом встановлено, що 15.08.2009 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований у Павлиській селищній раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії НОМЕР_1 видане 15.08.2009 року.

Сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 09.06.2010 року.

З довідки виданої Онуфріївською селищною радою від 06.06.2023 року № 647 вбачається, що ОСОБА_5 дійсно проживає без реєстраціїза адресою АДРЕСА_1 та має наступний склад сім`ї: дочка ОСОБА_4 2010 р.н. Донька проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією даної довідки /а.с. 9/.

Як вбачається з ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу є неможливе.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, у відповідності до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду зазначено: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Як зазначено вище, ухвалою суду від 13.06.2023 року у даній справі відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням учасників справи на 13.07.2023 року о 10:00 год.

Заява про визнання позову про розірвання шлюбу надійшла до суду від відповідача 15.06.2023 року, тобто до початку розгляду справи по суті.

З огляду на зазначене, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 142, 247, 258, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.08.2009 року у Павлиській селищній раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №12.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, згідно квитанції №30 від 09.06.2023 року на рахунок UA0011553, оригінал якої знаходиться при матеріалах справи, що складає 536 грн. 80 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченої нею суми судового збору при поданні позову, що складає 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко