Справа № 523/6665/22
Провадження №2-п/523/69/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Дяченко В. Г.,

за участю секретаря судового засідання Мішаглі Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коротнян Павла Віталійовича про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою АДРЕСА_2 , шляхом демонтування за власний рахунок самовільно добудованої стіни у коридорі загального користування/тамбурі.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що відповідач не належним чином повідомлявся про розгляд справи, копію рішення не отримував, про наявність судового рішення заявник дізнався через мобільний додаток «ДІЯ», у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження щодо нього. Крім того, вказав, що заперечує проти позовних вимог. Послався на докази, які не були досліджені при вирішенні справи, а саме на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року по справі №420/17263/21, якою визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 06 вересня 2021 року, виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, виданого на ім`я ОСОБА_1 , визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №217/21 від 14 вересня 2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 96 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заяву про перегляд заочного рішення та просили її задовольнити. При цьому, представник відповідача зазначив, що окрім обставин, які встановлені в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року по справі №420/17263/21, інші докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, будуть надані при розгляді справи по суті. Додав, що оскільки відповідач ОСОБА_1 придбав квартиру уже в такому стані, будь-яких конструкцій, споруд, тамбурів не створював, а тому є неналежним відповідачем по справі, а відповідачем повинна бути особа, яка безпосередньо здійснювала вказані дії- самовільно встановлювала міжтамбурні двері.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви. Представник позивача додала, що відповідач ОСОБА_1 є належним відповідачем у даній справі та послалася на постанову Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 755/3782/17, а саме, що новий власник, набуває усі права та обов`язки щодо придбаного майна, які мав первісний його власник, а тому є належним відповідачем за заявленими вимогами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за декількох одночасних умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в заяві про перегляд заочного рішення вказує на те, що відповідачу ОСОБА_1 не було вручено судову повістку в порядку 130 ЦПК України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Так, ч.ч. 1, 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В свою чергу, з матеріалів цивільної справи № 523/6665/22, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 направлялася на зареєстровану адресу місця проживання судова повістка, однак не отримана ним, а повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки відповідачу ОСОБА_1 в день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки.

Вказані правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17.

Крім того, сторона відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення проти вимог позивача, вказує на те, що позивачем жодним чином не доведено, ані факту порушення його прав, ані факту причетності відповідача до такого порушення та посилається на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року по справі №420/17263/21. Так зі змісту вказаної постанови вбачається, що предметом розгляду адміністративної справи було визнання протиправним та скасувати припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 06.09.2021 р., виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, виданого на ім`я ОСОБА_1 та визнання протиправною та скасування постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №217/21 від 14.09.2021р., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 96 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду вказаної справи встановлено, що особою, яка в даному випадку відповідальна за будь-які порушення містобудівного законодавства, в тому числі й самовільного встановлення міжтамбурних дверей є саме особа яка здійснювала вказані дії, а не ОСОБА_1 , який придбав квартиру з вже існуючими міжтамбурними дверима.

Тобто сторона відповідача посилаючись на вказану постанову як доказ, який має істотне значення для правильного вирішення справи, зазначає про те, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі за позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. Разом з цим, не може бути проведена аналогія в тому, що оскільки відповідач не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, тому не може бути відповідачем по цивільній справі. Суд констатує, що відповідачами у даній категорії справ є особи, які перешкоджають позивачу здійснювати правомірність щодо користування майном. Оскільки міжтамбурні двері, які заважають позивачу користуватися своєю квартирою, встановлені в квартирі АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 , тому саме в нього є обов`язок відповідати за даним позовом.

Інших вагомих обставин для перегляду відповідного заочного рішення суду представником відповідача не зазначено та до суду не надано.

Враховуючи, що представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні від 31 січня 2023 року щодо позовних вимог ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Коротнян Павла Віталійовича про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.285, 287, 288, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коротнян Павла Віталійовича про перегляд заочного рішення- залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повний текст ухвали складено 23.06.2023 року.

Суддя: