Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/773/2023 Справа № 641/1420/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 липня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Богдан М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

секретаря судових засідань Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у цивільній справі.

В обґрунтування клопотання представник зазначив, що справа підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки і на момент звернення позивача до суду з позовною заявою, і на теперішній час відповідач повністю визнає частку позивача у праві спільної власності на квартиру, та завчасно до початку судового спору надсилав позивачу пропозицію про поділ спільної квартири, шляхом нотаріального посвідчення договору про поділ спільного майна.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, оскільки пропозиція відповідача про поділ спільної квартири, шляхом нотаріального посвідчення договору про поділ спільного майна не є доказом, що відсутній предмет спору, та зазначив, що судовий захист є найбільш ефективним способом захисту інтересів.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Законодавець у ст.12ЦПК України визначив, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4).

Згідно ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3).

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі N 953/803/20).

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з п. 1 ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року по справі N 638/3792/20).

Так, представник відповідача в обгрунтування клопотання посилиється на те, що відповідач повністю визнає частку позивача у праві спільної власності на квартиру, та завчасно до початку судового спору надсилав позивачу пропозицію про поділ спільної квартири, шляхом нотаріального посвідчення договору про поділ спільного майна.

Разом з тим, позивач не прийняла пропозицію відповідача про поділ спільної квартири, шляхом нотаріального посвідчення договору, та звернулася до суду за захистом свого особистого майнового права, оскільки вважає судовий захист найбільш ефективним.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дійсно, згідно з п. 2 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, представником відповідача не наведено належних та достатніх доказів, тому твердження представника відповідача, що між сторонами відсутній предмет спору в даному випадку не узгоджується із наявними у справі матеріалами.

Таким чином відсутні докази, щодо відсутності предмета спору по цій справі, та що предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час її розгляду.

Керуючись ст. ст. 255, 259, 264, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя -М. В. Богдан