ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8137/20
провадження № 2/753/2206/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Король Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду „Житло-Сервіс", 3-тя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та представник позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 позовні вимоги збільшили, збільшені підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 є співвласниками в рівних частках нежитлового приміщення №310 в будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 2.10.2001 року. Крім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 є співвласниками в рівних частках нежитлового приміщення №320 в будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.2003 року. Дані нежитлові приміщення є єдиним цілим об`єктом нерухомого майна, оскільки використовуються один з одним, а також вказані приміщення складаються з ряду інших приміщень, які здаються в оренду. 9.01.2020 року орендар виявив залиття одного із залів загальною площею 45 м2, а саме: залиття стелі та підлоги (ламінату) та повідомив про вказане власників нежитлових приміщень. 9.01.2020 року близько 10-00 годин співвласник ОСОБА_6 звернувся до аварійної служби КП „Житло-Сервіс" щодо залиття і дізнався, що власник квартири АДРЕСА_2 звернувся до тієї ж служби про залиття своєї квартири ще 4.01.2020 року. Співвласники нежитлового приміщення двічі звертались до відповідача про прибуття на місце залиття і складання акту залиття. Але співробітниками відповідача звернення були проігноровані. 26.01.2020 року іншим орендарем в нежитловому приміщенні АДРЕСА_3 було виявлено також залиття, а саме: затоплення стелі, стін та підлоги біля центрального каналізаційного стояка будинку, який проходить через приміщення №320. Про виявлене 27.01.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено КП „Житло-Сервіс". Прибувший сантехнік комунального підприємства Мельниченко О.М. встановив, що залиття відбулось внаслідок негерметичності зазначеної труби (стояка). Знову на звернення співвласників нежитлових приміщень скласти акт залиття працівники відповідача не відреагували. Комунальне підприємство всіляко уникало від фіксації залиття нежитлових приміщень та встановлення причини їх затоплення. За результатами проведення будівельно-технічного дослідження складено висновок експерта №227 від 16.09.2022 року, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту нежитлового приміщення №310 складає 87 727 грн., а нежитлового приміщення №320 - 27 188 грн., а всього 114 915 грн. Тому просять стягнути з КП „Житло-Сервіс" на користь співвласників вартість матеріальної шкоди відповідно до частки власності у вказаних нежитлових приміщеннях: на користь ОСОБА_6 - 9 062 грн. 66 коп.; на користь ОСОБА_7 - 29 242 грн. 33 коп.; ОСОБА_8 та ОСОБА_8 - по 38 304 грн. 99 коп. кожній.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивачі підтверджують залиття своїх нежилих приміщень, надавши суду акти про залиття, які не відповідають вимогам чинного законодавства. Крім того, дані акти не містять в собі інформацію про причини залиття та підписи працівників експлуатуючої організації. Також позивачі вказують на відповідальність відповідача за залиття перед ними їх нежитлових приміщень, однак відповідач не укладав з позивачами договорів про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, тому і не несе відповідальності за залиття. Крім того, висновок судового експерта №227 від 16.09.2022 року, який здійснений на підставі ухвали суду, є неналежним доказом, оскільки експерт застосовував нормативні документи, які втратили чинність на час проведення дослідження. Також експерт не витребував у відповідача технічну документацію будинку, де розташовані нежитлові приміщення, а також актів і журналів огляду будинку, а склав висновок тільки на підставі візуального огляду місця події. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

В судові засідання 3-тя особа ОСОБА_11 не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена судом належним чином, але згодом направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність третьої особи від 3.05.2023 року (т.2, а.с.172).

Заслухавши позивача ОСОБА_6 , представників сторін, експерта, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що збільшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає ч.1 та ч.2, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом п.8-9, ч.2, ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами встановив наступні факти та правовідносини.

Як наголошує ч.1-2, ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно витягу з сайту Міністерства юстиції України щодо детальної інформації про юридичну особу 31.07.2000 року було зареєстроване КП „Житло-сервіс", () за №1 007950, місце знаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б (т.1, а.с.88-93).

30.12.1999 року приймальною комісією було підписано акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - будинку АДРЕСА_1 (т.1, а.с.183-186).

16.08.2000 року було погоджено і затверджено акт передачі житлових будинків, службових приміщень, майна у повне господарське відання Комунальному підприємству „Житло-сервіс", серед яких під номером №9 значиться будинок АДРЕСА_1 (т.1, а.с.187).

Як встановлено у судовому засіданні, позивачі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 є співвласниками в рівних частках нежитлового приміщення №310 в будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 2.10.2001 року (т.1, а.с.12). Дане свідоцтво було зареєстроване у комунальному підприємстві „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна" за реєстровим №3664-П від 15.10.2001 року, про що свідчить реєстраційний напис на правовстановлювальному документі (т.1, а.с.13). Крім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 є співвласниками в рівних частках нежитлового приміщення №320 в будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.2003 року (т.1, а.с.19). Дане свідоцтво також було зареєстроване у комунальному підприємстві „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна" за реєстровим №3664-П від 7.08.2003 року, що також підтверджується реєстраційним написом на правовстановлювальному документі (т.1, а.с.19-А). За змістом технічних паспортів нежитлових приміщень №310 має загальну площу 937,9 м2 (т.1, а.с.14-18), а №320 - 632,7 м2 (т.1, а.с.20-25). Вказані обставини не заперечували учасники справи, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

Дані нежитлові приміщення є єдиним цілим об`єктом нерухомого майна, які здаються в оренду. 9.01.2020 року орендар виявив залиття одного із залів загальною площею 45 м2, а саме: залиття стелі та підлоги (ламінату) та повідомив про вказане власників нежитлових приміщень в нежитловому приміщенні №310. 9.01.2020 року близько 10-00 годин співвласник ОСОБА_6 звернувся до аварійної служби КП „Житло-Сервіс" щодо залиття і дізнався, що власник квартири АДРЕСА_2 звернувся до тієї ж служби про залиття своєї квартири ще 4.01.2020 року. Співвласники нежитлового приміщення двічі звертались до відповідача про прибуття на місце залиття і складення акту залиття. Але співробітниками відповідача на звернення не реагували. 26.01.2020 року іншим орендарем в нежитловому приміщенні АДРЕСА_3 було виявлено також залиття, а саме: затоплення стелі, стін та підлоги біля центрального каналізаційного стояка будинку, який проходить через приміщення №320. Про виявлене 27.01.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено КП „Житло-Сервіс". Однак працівниками відповідача акти про залиття нежитлових приміщень 9.01.2020 року та 26.01.2020 року не складались.

Позивачі за участю інших осіб склали два акти про залиття нежитлових приміщень від 9.01.2020 року (т.1, а.с.30) та від 28.01.2020 року (т.1, а.с.40), однак дані акти не відповідають вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76, а саме: відсутні дані про утворення комісії, не встановлено причину (причини) залиття нежитлових приміщень, відсутні підписи майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників обслуговуючої організації. За таких обставин суд визнає зазначені акти неналежними доказами.

Згідно п.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як зазначено в п.1.3 „Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190, водоканал обслуговує лише ті вуличні, квартальні та дворові водопровідні та каналізаційні мережі, споруди і обладнання, а також технологічні прилади і прилади на них, які перебувають у нього на балансі та не обслуговує внутрішньо будинкові каналізаційні мережі.

Таким чином, обслуговування внутрішньобудинкових водопровідних, каналізаційних та всіх інженерних мереж в будинку АДРЕСА_1 , крім внутрішньоквартирних, покладено на КП „Житло-Сервіс".

За змістом наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 „Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території" утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 року №150 „Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 21.08.2008 року за №1046/9645. За п.5.3.3 Правил причинами, що погіршують роботи водопровідно-каналізаційної системи є: порушення правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем; несправність запірно-регульованої арматури; незадовільне утеплення водопровідних і каналізаційних труб у неопалювальних приміщеннях; неякісний монтаж санітарно-технічних кабін чи осадові деформації частин будинку; несвоєчасне усунення протікання, випадкових засмічень, а також несвоєчасне проведення профілактичних робіт (оглядів, прочищень). За змістом п.5.3.4 Правил під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно: регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та інше; здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі; оглядати колодязі дворової мережі, кришки яких необхідно очищати від землі, сміття чи снігу; вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців; при необхідності заміняти прокладки водопровідних кранів та ремонтувати зливні бачки; усувати засмічення в системі; утеплювати трубопровід, що проходить у відкритих і охолоджених місцях; тримати в порядку поливальні пристрої.

Відповідно до додатку №2 Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 5.07.1995 року №30 „Про затвердження Правил технічної експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених пунктів України" профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання здійснюється кожні 3-6 місяців. Також за п.11.4.2 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 „Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території" в процесі технічного обслуговування систем внутрішньої каналізації необхідно виконувати огляд і профілактичне обслуговування один раз на квартал. При цьому виконувати такі роботи: прочищення сифонів та внутрішньої каналізаційної мережі з перевіркою їх дії, укріплення санітарно-технічних приладів, усунення витоків стічних вод через нещільності з`єднань, усунення витоків із змивного бачка та його регулювання. У разі необхідності проводять також заміну пошкоджених фасонних частин, ділянок трубопроводів, сифонів, огляд, ремонт і герметизацію випусків, укріплення і прочищення вентиляційної частини стояків та каналізаційних випусків.

За змістом ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Як роз`яснює п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Підпункт 4, п.2 цієї ж Постанови наголошує, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом висновку судового експерта №227 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 16.09.2022 року Науково-технічним центром „Будівельна експертиза", обстеження нежитлового приміщення АДРЕСА_4 виявило ознаки залиття в місцях, які наведені в матеріалах справи №753/8137/20 (2/753/3258/21); обстеження нежитлового приміщення АДРЕСА_3 виявило ознаки залиття в місцях, які наведені в матеріалах справи №753/8137/20 (2/753/3258/21); причиною залиття нежитлового приміщення №310 по АДРЕСА_1 було проникнення рідини (води) через стики між плитами перекриття, це сталось наслідком засмічення і забруднення каналізаційної системи, що стало причиною зриву гідрозатворів в унітазі і душовій квартири АДРЕСА_2 , засмічення і забруднення каналізаційної системи виникло внаслідок недостатнього догляду за нею з боку експлуатуючої організації, що привело до втрати нею функціональних властивостей на ділянці, яка розташовано у підвальних приміщеннях, про це опосередковано свідчать проведені ремонтні роботи у підвальному приміщенні із заміни ділянки каналізаційної системи, доказом того, що роботи виконані після залиття приміщення № НОМЕР_1 є маркування на каналізаційних трубах, де вказано час виготовлення труб 19 листопада 2021 року (мал.16 експертного висновку); причиною залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_3 було протікання рідини через стик між трубою і нижнім коліном вертикального стояка каналізаційної системи житлового будинку, що є наслідком замулення, засмічення і заповнення каналізаційної системи рідиною і створення тиску рідини на елементи безнапірної системи, які на це не розраховані, така ситуація виникли через наявність контруклону коліна (нахилу у зворотному напрямку) на горизонтальній ділянці каналізаційної системи (мал.18 експертного висновку), яка розташована у підвальній частині будинку, що в свою чергу є грубим порушенням чинних нормативних вимог в галузі будівництва (ДБН В.2.5-64:2012 „Внутрішній водопровід і каналізація"), при цьому наявність зношення (корозії) на елементах каналізаційної системи в місцях загального користування свідчить про неналежну її експлуатацію з боку експлуатуючої організації; встановлені наступні пошкодження, що виникли внаслідок залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , а саме: деформації і замокання листів ГКЛ (будівельного гіпсокартону) підшивки підвісної стелі, відшарування, спучування і втрата кольору малярного покриття підвісної стелі, деформації, руйнування стиків і відшарування верхнього шару ламінатних дошок покриття підлоги, вартість відновлювального ремонту по нежитловому приміщенню АДРЕСА_4 становить 87 727 грн. з ПДВ; встановлені наступні пошкодження, що виникли внаслідок залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , а саме: руйнування гіпсокартонної перегородки, короба, фальш-стіни і підвісної стелі в результаті аварійного розкриття доступу до каналізаційного стояка, деформації і замокання листів ГКЛ (будівельного гіпсокартону) перегородки, короба, фальш-стіни і підвісної стелі, за своїми характеристиками будівельний гіпсокартон не розрахований на зволоження; відшарування, спучування та втрата кольору малярного покриття підвісної стелі, фальш-стіни, короба і перегородки, вартість відновлювального ремонту по нежитловому приміщенню АДРЕСА_3 становить 27 188 грн. з ПДВ (т.2, а.с.27-54).

Також в зазначеному висновку судового експерта №227 вказано, що згідно прийнятої методики будівельно-технічного дослідження (7, 6): майнова шкода в межах будівельно-технічного дослідження, завдана залиттям, визначається як вартість відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту визначається як вартість ремонтно-будівельних робіт на підставі чинних державних будівельних норм та правил по визначенню вартості будівництва. При виконанні розрахунків необхідно виходити з того, що будь-які будівельні роботи проводяться підрядною організацією, яка повинна мати відповідну Державну ліцензію. Це означає залучення обов`язкових нарахувань, які відносяться до діяльності підрядної організації та відповідні відрахування до Державного бюджету (т.2, а.с.48, зворот. бік).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 , що здійснював огляд та складав вказаний висновок, пояснив методологію та порядок складання даного висновку, підтвердивши його, та зазначив, що йому не потрібно було витребовувати в КП „Житло-Сервіс" технічну документацію на інженерні комунікації, оскільки згідно діючих методик він візуально оглянув пошкоджене майно та інженерні мережі і зробив висновок, що називається візуальним обстеженням, а матеріальна шкода була розрахована за допомогою програмного забезпечення АВК-5, яке діяло на час складання висновку.

Суд не може покласти в основу рішення показання представника відповідача КП „Житло-Сервіс" Гудзери Т.С., описані вище, оскільки вони повністю спростовуються описаними вище доказами. Крім того, суд не бере до уваги зміст довідки відповідача від 30.03.2021 року про те, що КП „Житло-Сервіс" з 2017 року не обслуговують нежитлові приміщення №310 та АДРЕСА_3 , оскільки між власниками та експлуатуючою організацією розірвано договір №232 про відшкодування експлуатаційних витрат від 1.04.2014 року на підставі не сплати житлово-комунальних послуг споживачами (т.1, а.с.133-134), так як 16.08.2000 року актом передачі житлових будинків Комунальному підприємству „Житло-сервіс" було передано у повне господарське відання весь будинок АДРЕСА_1 , а не частина його без нежитлових приміщень №310 та №320.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність саме працівників КП „Житло-Сервіс", як юридичної особи, яка обслуговує внутрішньобудинкові водопровідні, каналізаційні та інженерні мережі в будинку АДРЕСА_1 , крім внутрішньо квартирних, в нанесені матеріальної шкоди позивачам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 як співвласникам нежитлових приміщень №310 та №320, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме невиконання обов`язків по прочищенню будинкової каналізаційної мережі, в частині каналізаційного стояка, призвело до замулення, засмічення і заповнення каналізаційної системи рідиною і створення тиску рідини на елементи безнапірної системи, які на це не розраховані, що стало наслідком залиття та пошкодження нежитлових приміщень позивачів, і між бездіяльністю (неправомірними діями) відповідача і нанесеною матеріальною шкодою позивачам є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 114 915 грн., які підтверджені документально в повному обсязі (т.2, а.с.27-54), необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачів вказану вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень, відповідно до розміру частки власності кожного з них.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 15; 76-80; 81-82; 133; 137; 141; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.3 ЦПК України, ст.15; 16; 22; 1166 ЦК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями, п.2; 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду „Житло-Сервіс", () на користь ОСОБА_1 9 062 грн. 66 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення №320.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду „Житло-Сервіс", () на користь ОСОБА_2 29 242 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення №310.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду „Житло-Сервіс", () на користь ОСОБА_3 38 304 грн. 99 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень №310 та №320.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду „Житло-Сервіс", () на користь ОСОБА_4 38 304 грн. 99 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень №310 та №320.

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя :