Провадження № 2/484/1067/23
Справа № 484/3580/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївсько області Шикеря І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був укладений між ним та відповідачкою 27.12.2022 у Тернопільському відділі ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управліня Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2627. Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

За вимогами ст. 106 СК України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК ( 2947-14 ). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК ( 2947-14 ); за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач у своїй позовній заяві вказав, що не має з відповідачкою спільних дітей, при цьому не зазначив, що відповідачка не бажає розривати шлюб в органах ДРАЦС.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За вимогами ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що між сторонами відсутній спір щодо розірвання шлюбу, так як подружжя не має неповінолітніх дітей і відповідачка не висловлює своєї незгоди на розірвання шлюбу, принаймні про це не зазначає позивач, що є підставою для подання подружжям відповідної заяви про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану та розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на те, що заявлені вимоги не підлягають розгляду судом.

Відмова у відкритті провадження в даному випадку не є відмовою у доступі до правосуддя, оскільки не позбавляє ОСОБА_1 можливості захисту права у спосіб, передбачений законом.

Керуючись ст.ст.186, 260-261, 293-294, 315-318, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті судом провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.07.2023.

Суддя І.А. ШИКЕРЯ