Ухвала

11 липня 2023 року

м. Київ

справа № 211/461/22

провадження № 61-9677ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу від 20 грудня 2021 року № 712/ОС «Про відсторонення від роботи» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про скасування наказу від 20 грудня 2021 року № 712/ОС

«Про відсторонення від роботи» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ від 20 грудня 2021 року № 712/ОС «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » та відновлено доступ до роботи, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі СП «Криворізьке локомотивне депо» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи за період з 20 грудня 2021 року по 25 лютого 2022 року у розмірі 36 033,02 грн. Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи за один місяць, в іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Укрзалізниця» задоволено частково, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Абзац третій резолютивної частини рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року викладено в наступній редакції: «Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі СП «Криворізьке локомотивне депо» на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи за період з 20 грудня 2021 року по 25 лютого 2022 року у розмірі 36 033 (тридцять шість тисяч тридцять три) гривні 02 копійок з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів». В іншій частині рішення суду залишено без змін.

26 червня 2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрзалізниця» подало касаційну скаргу на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року у справі № 211/461/22.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Безпосередньо в касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яка підлягає задоволенню, оскільки вперше касаційну скаргу на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року у справі № 211/461/22 АТ «Укрзалізниця» подала в межах тридцятиденного строку з дня отримання оскаржуваної постанови апеляційного суду. Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2023 року касаційна скарга була повернута. Після отримання вказаної ухвали Верховного Суду, АТ «Укрзалізниця» подало касаційну скаргу повторно.

Втім, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

АТ «Укрзалізниця» реалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 211/461/22.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», у справі «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в ухвалі про відкриття провадження у справі від 24 січня 2022 року, діючи в межах своїх повноважень, визнав справу № 211/461/22 малозначною, як справу незначної складності, що не належить до категорії до справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа № 211/461/22 є малозначною, ухвалені в ній судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Натомість заявник вважав, що справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для відповідача, оскільки стосується багатьох працівників підприємства так само, як і самого роботодавця.

Верховним Судом досліджено і взято до уваги категорію справи та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Заявником не доведено, що справа про тимчасове відсторонення від роботи позивача, яка працює машиністом крану 4-го розряду в СП «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця»

АТ «Українська залізниця» та стягнення на її користь середнього заробітку у розмірі 36 033,02 грн становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для АТ «Укрзалізниця».

Судами вирішено індивідуальний трудовий спір, за результатами оцінки конкретних доказів наданих сторонами у розглядуваній справі, а тому посилання заявника на те, що справа зачіпає інтереси багатьох працівників підприємства є необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом.

Натомість встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Сама по собі незгода із оскарженими судовими рішеннями не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; відповідачем реалізовано право на апеляційний перегляд справи; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року в справі № 211/461/22.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року в справі № 211/461/22.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. В. Білоконь

О. М. Осіян