Провадження № 22-ц/824/6615/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

10 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про стягнення спричиненої моральної шкоди за протиправну бездіяльність,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 180 000,00 грн. - за протиправну бездіяльність по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме: будинку АДРЕСА_1 , ЖК «Олімпійське містечко» та житлового комплексу, а саме: будинку АДРЕСА_1 , ЖК «Панорамне містечко».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 вересня 2015 року між нею та ТОВ «СБ ЛТД» було укладено попередній договір купівлі - продажу квартири, відповідно до якого ТОВ «СБ ЛТД» зобов`язувалося передати протягом 2-го кварталу 2016 року у власність покупця квартиру АДРЕСА_2 , ЖК «Олімпійське містечко», кадастровий номер земельної ділянки :82:414:0005, право на спорудження якого виникло у ТОВ «СБ ЛТД» на підставі договору оренди земельної ділянки від 15.11.2017 року, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів відповідача у Книзі записів державного реєстру договорів № 79-6-00558 від 16 листопада 2007р., а покупець зобов`язалася сплатити його вартість.

Зазначала, що за вказаним договором вона виконала своє зобов`язання по сплаті коштів, однак ТОВ «СБ ЛТД» не виконало своє зобов`язання по передачі їй у власність квартири, вказаний будинок до теперішнього часу не введений в експлуатацію, а будівництво будинку зупинене, оскільки забудовник не спроможний добудувати вказаний ЖК внаслідок численних порушень початку будівництва.

Так, відповідач зобов`язаний був в межах наданих йому законодавством повноважень здійснювати контроль за дотримання договірних зобов`язань забудовником ЖК.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в справі № 640/17011/19, визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язано вчинити дії. Позивач вказувала, що оскільки тривалий час відповідач не виконує судове рішення, їй було завдано, такими діями, моральну шкоду, яка полягає у тому, що через постійний знервований стан різко загострилась хронічна хвороба печінки, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення відповідачем прав людини призвели до тривалих страждань, оскільки вона позбавлена можливості отримати у власність об`єкт нерухомості, що позбавляє її нормального способу життя, і яку вона оцінює у розмірі 180 000,00 грн., та просить стягнути з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року позов задоволено частково, стягнуто з Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням в частині задоволених вимог, представник Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що місцевий суд не врахував, що Київській міській державній адміністрації належать повноваження лише щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво, а не повноваження по завершенню будівництва або фінансуванню будівництва за кошти місцевого бюджету.

Зазначає, суд першої інстанції не взяв до уваги, що Київська міська рада (Київської міської державної адміністрації) на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року вчинила всі необхідні дії, зокрема розробила певний порядок та алгоритм дій, що спрямовані на вирішення проблемних питань для подолання кризової ситуації щодо спірного об`єкту будівництва.

Вказує, що даний спір розглянутий місцевим судом з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок бездіяльності відповідача, факт якої встановлений у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі №640/17011/19, позивачу завдано моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020р. в справі № 640/17011/19, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку АДРЕСА_3 . Крім того, зобов`язано Виконавчий орган КМР (КМДА) організувати роботу, пов`язану із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку АДРЕСА_3 у зв`язку з неспроможністю забудовника продовжувати будівництво, без додаткового залучення коштів фізичних осіб, які вже виконали фінансові зобов`язання перед замовником будівництва та отримали квартири по акту прийому-передачі.

Вищезазначеною постановою суду апеляційної інстанції встановлено, що Виконавчий орган КМР (КМДА) був зобов`язаний в межах наданих йому законами та Конституцією України повноважень здійснювати контроль за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками - ТОВ «СБ ЛТД», за будівництвом та прийняттям в експлуатацію цього об`єкта будівництва, організувати роботу, пов`язану із завершенням вказаного будівництва.

У вказаній постанові зазначено: «В даному випадку в межах спірних правовідносин мова йде саме про будівництво об`єкта - ЖК «Деміївський квартал» із залученням коштів фізичних осіб у таке будівництво, а отже відповідач був зобов`язаний в межах наданих йому законами та Конституцією України повноважень здійснювати контроль за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками - ТОВ «СБ ЛТД» та ТОВ «Укрміськбудхолдинг», за будівництвом та прийняттям в експлуатацію цього об`єкта будівництва і, оскільки у ході судового розгляду було підтверджено неспроможність забудовника продовжувати таке будівництво, організувати роботу, пов`язану із завершенням вказаного будівництва.

На виконання вказаної постанови, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА) направив лист від 24 листопада 2020 р. № 056/834-В-3322/2 до Міністерства розвитку громад та територій України щодо внесення на найближче засідання Міжвідомчої робочої групи питання завершення будівництва житлового комплекту на АДРЕСА_1 .

26 листопада 2020 р. в рамках роботи Міжвідомчої робочої групи під головуванням заступника Міністра внутрішніх справ Геращенка А.Ю. було проведено виїзну нараду на АДРЕСА_1, зокрема за участю представників Київської міської державної адміністрації.

На виконання листа Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу КМР (КМДА) від 24 листопада 2020р. № 056/834-В-3322/2, до Порядку денного 07 грудня 2020р. наради Міжвідомчої робочої групи було внесено на розгляд питання добудови об`єктів незавершеного будівництва на АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу від 10 грудня 2020р. № 43 КМДА на нараді було розглянуто питання щодо вирішення добудови житлового комплексу «Деміївський квартал» на АДРЕСА_1 та вирішено: звернутися до ініціативної групи мешканців житлових будинків на АДРЕСА_1 з проханням надати реєстри інвесторів житлових комплексів «Олімпійське містечко» та «Панорамне містечко»; взяти до уваги інформацію представників інвесторів щодо самовільного заселення третьої секції, у зв`язку із цим виникає гостра потреба у збільшенні потужності електропостачання житлових комплексів; Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА), Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу КМР (КМДА) та юридичному управлінню опрацювати питання щодо умов реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва на АДРЕСА_1 .

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 не введено в експлуатацію, та доказів зворотнього з боку відповідача суду надано не було.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, встановлені у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в справі № 640/17011/19 обставини щодо неналежної організації відповідачем роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку АДРЕСА_1 та житлового комплексу, не підлягають доказуванню у цій справі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно з ч.1 ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При зверненні до суду з позовом, позивач зазначала, що більше ніж 5 років не може отримати у власність і розпоряджатись власною квартирою, за яку своєчасно сплатила грошові кошти, а невиконання рішення адміністративного суду призводить до порушення її права приватної власності.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в справі № 640/17011/19, яка набрала законної сили, встановлено протиправну бездіяльність відповідача по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, в якому знаходиться і квартира позивачки, на даний час будь-які реальні дії з боку відповідача щодо відновлення встановленого судом порушеного права позивачки вжиті не були, останній з боку відповідача завдано моральну шкоди, яка виразилась у зміні нормального способу її життя, постійному стресі через неможливість отримати у власність житло, яке нею в повній мірі на законних підставах було придбано, що змушує її постійно вживати дії пов`язані із захистом своїх прав на житло, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10 000 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано наданий відповідачем алгоритм дій щодо добудови житлових комплексів, оскільки таким доводам вже було надано оцінку у справі №640/17011/19.

При цьому, стороною відповідача не надано жодних доказів того, що зазначені ним дії призвели до будь-якого конкретного результату в будівництві або хоча б був визначений і затверджений конкретний план дій щодо виконання покладених на відповідача судовим рішенням обов`язків, щодо житлового комплексу на АДРЕСА_1 .

Тому, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що відповідач обмежується лише листуванням з відповідними органами та проводить засідання, наради, в тому числі з інвесторами, проте такі дії не є дієвими і ефективними.

Доводи апелянта про відсутність причинного зв`язку між завданою відповідачем шкодою та моральними стражданнями, оцінюються колегією суддів критично, оскільки позивачу завдана шкода саме бездіяльністю відповідача, при цьому, протиправна бездіяльність встановлена судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги про наявність перешкод у організації роботи по добудові житлового комплексу, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані доводи не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що оскільки спір стосується прав та обов`язків пов`язаних з нерухомим майном, то вказаний позов необхідно розглядати за місцезнаходженням майна, відповідно до статті 30 ЦПК України, що відноситься до Голосіївського районного суду міста Києва, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки підставою позову є заподіяння позивачам моральної шкоди з причини бездіяльності відповідача щодо невиконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в справі №640/17011/19, а тому, вказаний спір правомірно розглянутий Шевченківським районним судом міста Києва за місцезнаходженням відповідача відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Інші доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів та незгоди із позицією суду, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, а тому не спростовують вищевказаних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: