Справа № 357/7704/23
Провадження № 6/357/72/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю. В.,

розглянув у відкритому судовому заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипенко Тетяна Володимирівна; 2) Головне управління Державної податкової служби у Київській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною заявою, в якій просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду його за межі України, встановлене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2023 по справі № 357/7704/23.

Заява обґрунтована тим, що 27.06.2023 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено подання державного виконавця Пилипенко Тетяни Володимирівни та тимчасово обмежено заявника у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань за рішенням Київського окружного адміністративного суду в справі № 320/7241/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Київській області податкового боргу. Однак, при постановленні ухвали судом не враховано, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, а максимально співпрацював з державним виконавцем, надавав відомості та пояснення, з`являвся за викликами. Вказує, що сама по собі наявність невиконаних зобов`язань не може вважатись ухиленням, поки не буде доведено протилежне, при цьому тягар доказування щодо ухилення покладається на державного виконавця. Крім того, заявник є багатодітним батьком, має трьох неповнолітніх дітей, в тому числі сина, який є особою з інвалідністю, тому здійснював перетин кордону саме з метою лікування дитини, тому таке обмеження призведе до негативних наслідків для його здоров`я.

11.07.2023 заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити. Просив також додатково приєднати до матеріалів справи документи щодо лікування дитини, а також зазначив, що у зв`язку з діагнозом дитини він особисто повинен супроводжувати його на власному автомобілі до м. Брешія.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 07.07.2023, що вбачається з відповідного штампу виконавчої служби на супровідному листі суду.

11.07.2023 на електронну адресу суду надійшов лист начальника Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Юрченко Світлани, в якому вона просить проводити розгляд справи без участі їх представника.

В судове засідання представник Головного управління Державної податкової служби у Київській області не з`явився, про розгляд справи повідомлений засобами електронного зв`язку.

Інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2023 задоволено подання державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипенко Т.В. та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань за рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні № 65077953 на підставі виконавчого листа № 320/7241/19, виданого 21.12.2020 Київським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Київській області податкового боргу в розмірі 10 581 729,70 грн.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, державний виконавець вчиняла дії щодо примусового виконання виконавчого документа, однак борг не сплачено.

В матеріалах справи міститься копія закордонного паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 12.07.2017, який містить численні відмітки про перетинання державного кордону, зокрема 23.07.2021 (виїзд), 04.08.2021 (в`їзд), 24.08.2022 (виїзд), 02.09.2022 (в`їзд).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.11.2010, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 має діагноз порушення обміну аланіну, метионіну, затримка психологічного розвитку, гіпергомоцистеїнемія, непереносимість казеїна, сполучнотканинна дисплазія, ФРБТ, що підтверджується випискою КЗ БМР "МЦПМСД №2" № 673 від 17.07.2017.

Згідно з клінічним заключним діагнозом ТМО "Психіатрія" від 19.09.2017, хлопчику встановлено діагноз психоорганічний синдром з сенсо-моторною аламією, органічний інтелектуально-конгнітивна недостатність, ознаки аутизму на фоні ознак епілептизації мозку.

ОСОБА_2 у зв`язку з захворюванням дитини - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну допомогу особам з інвалідністю" отримує державну соціальну допомогу з 07.11.2017 по 10.11.2028, що підтверджується довідкою № 758/10 від 28.07.2022.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 від 09.11.2017 ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу на дитину-інваліда, посвідчення матері ОСОБА_2 і батька ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 03.09.2018, що дає право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

В матеріалах справи містяться медичні довідки італійського медичного закладу в місті Брешії, що спеціалізується на дитячій нейропсихіатрії від 13.03.2015, 09.05.2021, 13.05.2022 та 21.04.2023 про обстеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Разом із цим, суд також наділений повноваженнями вирішити питання щодо скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина 5 статі 441 ЦПК України).

При цьому слід зауважити, що стаття 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, суттєвою обставиною у даному випадку має бути саме обґрунтованість (вмотивованість) заяви боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику та лікування у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до ст. 6, 8 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає кваліфіковану медичну та реабілітаційну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря та фахівця з реабілітації, вибір методів лікування та реабілітації відповідно до рекомендацій лікаря та фахівця з реабілітації, вибір закладу охорони здоров`я; кожен громадянин має право на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медичної допомоги.

Згідно статті 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, з 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) ЄСПЛ підсумував принципи, з урахуванням яких має відбуватися оцінка правомірності вжиття заходів щодо обмеження свободи пересування особи у зв`язку з неоплаченими боргами, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, бути пропорційним меті його застосування, тобто знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС перебуває рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 боргу, який хоч і не вчиняє свідомих дій, направлених на виконання зобов`язання за рішенням суду, однак з`являється на виклики державного виконавця, подає всі необхідні відомості та довідки, при цьому заборона у тимчасовому виїзді за межі України порушує його права на вільний перетин кордону для періодичної реабілітації та лікування хворої дитини, враховуючи в тому числі введення в країні воєнного стану, а також наявність в нього ще двох дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вказане, враховуючи принцип справедливого балансу між правами людини та публічним інтересом, суд приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини боржника, що потребує лікування та вважає за необхідне скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон.

Слід зазначити, що у даній справі судом не встановлено, що боржник, здійснюючи короткострокові виїзди за межі України, тим самим ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків за рішенням суду.

У будь-якому випадку, з урахуванням обставин конкретної справи таке обмеження для людини не має містити в собі ознак покарання.

При цьому суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 про необхідність виконання зобов`язань за рішенням суду, яке є остаточним і обов`язковим до виконання.

Керуючись ст. 13, 81, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, встановлене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2023 по справі № 357/7704/23.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення (підписання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов