Справа № 944/747/23
Провадження №2/944/689/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Корабель С.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів ,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 , в якому просить зменшити розмів аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме визначити їх в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову зазначає, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, він якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . Оскільки сімейне життя у них не склалося, шлюб між ними рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2015 року було розірвано. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 березня 2021 року з нього присуджено стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання їхнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 29 грудня 2015 року. 14 січня 2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_7 і від спільного життя в них народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також разом з ним проживає його теперішня дружина, яка ніде не працює та перебуває на його утриманні. Він працює на посаді молодшого комірника з ротації товару групи складів № 1 РЦ № 23 у ТОВ «Логістік Юніон» та його середній заробіток за період червень-листопад 2022 року становить 13143,00 грн. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року середній розмір аліментів становить 4715,00 грн. Розмір даних аліментів порушує права його сина від другого шлюбу. В разі зменшення аліментів з 1/3 на 1/4 частину, розмір аліментів, враховуючи розмір його заробітної плати, становитиме близько 3537,00 грн, та в разі витрат таких коштів на дитину із сторони відповідача, як матері, його матеріальне забезпечення становитиме більш, ніж в два рази більше перевищуватиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлений законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік». Таким чином, в разі зменшення розміру аліментів, загальна сума, яку надають батьки на утримання дитини ОСОБА_6 , буде необхідною та достатньою для його забезпечення його гармонійного розвитку. Розмір аліментів, який визначив суд є завеликим для нього і він вимушений обмежувати в матеріальному забезпеченні його молодшого сина. Оскільки на даний час змінився його сімейний стан, зменшення аліментів не порушить жодним чином будь-яких прав ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2023 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

22 березня 2023 року ОСОБА_9 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що рішення суду про зменшення розміру аліментів буде суперечити інтересам дитини ОСОБА_6 . Всі ОСОБА_10 аліменти вона витрачає виключно на потреби їхнього сина ОСОБА_6 , забезпечує його усім необхідним: одягом, взуттям канцтоварами, продуктами харчування, іграшками, організовує дозвілля та відпочинок. Також дитина відвідує заняття з англійської мови у приватному садочку «Качмарик», де вартість місячної абонентної плати становить 1200,00 грн. Крім того, ОСОБА_6 є дитиною з інвалідністю, що зумовлює вжиття додаткових зусиль і понесення більших витрат, необхідних для його розвитку. Зокрема, дитина проходила реабілітацію у 2017 році, у 2018 році був на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ ЛОР ЗУСДМЦ, де проведено операцію по пластиці з імплантацією кістки. Також дитині рекомендовано провести пластику носа і перетинки у віці 14-17 років, яка може коштувати 80-120 тис. грн Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що внаслідок сплати ним аліментів у теперішньому їх розмірі, порушуються права та інтереси його іншої дитини, а твердження, що більша частина заробітної плати йде на аліменти, не відповідає дійсності, оскільки така не перевищує половини його доходу. Щодо доводів і міркувань позивача відносно механізму обчислення розміру аліментів (те, що вони перевищують прожитковий мінімум, що якщо додати його 1/3 і таку суму з боку відповідачки, то це ще більше буде перевищувати прожитковий мінімум тощо), то такі не повинні братися до уваги, оскільки фактично спрямовані на перегляд законного і остаточного судового рішення.

Також зазначила, що на даний час вона змінила прізвища з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Додатково зазначив, що вдруге одружився з ОСОБА_7 , від шлюбу з якою у них народився син. На даний час дружина і син перебувають на повному його утриманні, оскільки дружина не працює. Він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини свого доходу, оскільки окрім утримання дружини та молодшого сина також оплачує за оренду квартири та комунальні послуги. Стан його здоров`я на даний час погіршився, що також потребує додаткових витрат. У додаткових витратах на утримання старшого сина він участі не бере, не знає що син є інвалідом, оскільки відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 заперечила, надала пояснення, аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву, просила в позові відмовити.

Додатково зазначила, що позивачу відомо про стан здоров`я сина та його інвалідність, оскільки ще до розірвання шлюбу було дві операції, пізніше третя. Вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином жодним чином. Крім аліментів ОСОБА_1 інших втрат на утримання їхнього сина не несе.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Тимощук О.І. позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив, підтримав обґрунтування відзиву на позовну заяву, просив в позові відмовити.

Додатково зазначив, що дитина ОСОБА_6 має вроджену ваду та для її усунення проведено ряд операцій, витрати на які понесла відповідач та її теперішній чоловік. На даний час потрібно провести ще декілька операцій, вживити кістки та імпланти. Відповідач не зверталась до позивача із позовом про стягнення додаткових витрат, хоча в таких є потреба. Крім того, дитині потрібен психолог, який також на даний час не є безоплатним. Вважає, що не має жодних правових і фактичних підстав для зменшення розміру аліментів.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що сторони у справі перебували зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2015 року.

За час шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім та проживає з відповідачкою.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 29 грудня 2015 року.

Аліменти на підставі судового рішення стягуються з відповідача в примусовому порядку, що не заперечується сторонами.

Суд також встановив, що ОСОБА_1 вдруге зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_11 ), у якому в нього ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02 лютого 2022 року.

ОСОБА_1 проживає із сім`єю в складі: дружина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом підтвердження місця проживання.

Відповідно до довідки від 07 грудня 2022 року позивач ОСОБА_14 працює молодшим комірником з ротації товару ТОВ «Логістик Юніон» та його дохід за період з червня по листопад 2022 року становить 105413,68 грн, з яких ним сплачено ПДФО в розмірі 18974,46 грн та військовий збір в розмірі 1581,22 грн.

Згідно із ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За змістом ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Водночас, на думку суду, зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною та достатньою підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання дитини від попереднього шлюбу.

На думку суду, в даному випадку для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , обов`язково слід встановити також реальний майновий стан позивача на даний час та, відповідно, його можливість чи об`єктивну неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Суд зазначає, що відповідно до норм ст. ст. 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак в порушення зазначених вище вимог процесуального закону позивач ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довів та не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Більше того, суд наголошує на тому, що з довідки про доходи наданої позивачем вбачається, що його дохід за 2022 рік є стабільним, такий не зменшувався до рівня, що об`єктивно перешкоджало б йому сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому судом розмірі. Серед іншого, позивач не надав відомостей та доказів щодо витрат на утримання дитини він другого шлюбу, зокрема, яку частку його доходу становлять такі витрати, в тому числі для порівняння таких витрат із сумами аліментів, які він сплачує чи які йому нараховуються на утримання сина від попереднього шлюбу.

Отже, оскільки позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а визначений зазначеним вище рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року розмір аліментів, який стягується з стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 на утримання ОСОБА_6 , відповідає вимогам сімейного законодавства, його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні сина від іншого шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища, на переконання суду, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_6 та суперечитиме її інтересам.

Також на переконання суду, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Крім того, суд зазначає, що нормами Сімейного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України не встановлено обмеження щодо максимального розміру утримання, в тому числі у формі аліментів, яке батьки (один з батьків) повинен надавати кожній чи кільком своїм дітям, а встановлено лише мінімальні розміри аліментів.

А при визначенні конкретного розміру аліментів на кожну дитину враховується ряд обставин та факторів, які визначені, зокрема, ст. 182 Сімейного кодексу України (стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи утриманців, наявність, майна та майнових прав тощо).

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю та періодично проходить обстеження, лікування та реабілітації, що підтверджується відповідними медичними висновками та іншою медичною документацією, наданою відповідачко.

З врахуванням цього, суд вважає обґрунтованим визначений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року розмір аліментів, який вирішено стягувати з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) позивача.

При цьому, для визначення розміру аліментів, який батьки (один з батьків) повинен сплачувати на утримання конкретної дитини, в тому числі і для вирішення питання про зменшення їх розміру, як зазначено вище, обов`язково слід встановити матеріальних стан, зокрема, доходи платника аліментів.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тобто пріоритетним є саме гармонійний розвиток дитини, який загалом неможливо забезпечити лише мінімальним набором продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, а потребує значних зусиль і матеріальних витрат, зважаючи, в тому числі, і на постійне та суттєве подорожчання вартості практично всіх товарів і послуг, що є загальновідомим фактом.

Також суд наголошує, що позивач як батько неповнолітнього ОСОБА_6 зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, в тому числі самостійно цікавитись наявністю відповідних потреб дитини та витрат на них.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 60, 76-81, 88, 89, 141, 209, 213-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 липня 2023 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.Б. Поворозник