Справа № 216/350/22
провадження 2/216/1911/23
РІШЕННЯ

іменем України

27 червня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю

секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 до 28.07.2010. Від шлюбу у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія» (далі НУ «ОЮА»), термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, факультет прокуратури та слідства (кримінальної юстиції). У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи від пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною 23 років.

З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Разом з цим, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив що від шлюбу з позивачкою у них є син. З 12.02.2016 відповідач має статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 ). У відповідності до норм чинного законодавства України, дітям осіб, визнаних учасниками бойових дій, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних навчальних закладах, - до закінчення навчальних закладів, але довше ніж до досягнення ними 23 років, держава забезпечує цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. При вступі до НУ «ОЮА», відповідач надав сину всі, передбачені чинним законодавством України, документи в підтвердження свого статусу, як учасника бойових дій. Крім того, ОСОБА_3 навчається у вищезазначеному закладі на денній формі навчання у м. Одеса, у той час як позивач проживає у АДРЕСА_1 . Також, з відповіді на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_3 навчається за державним замовленням, тобто безкоштовно, до закінчення навчання; як син учасника бойових дій отримує соціальну стипендію в розмірі 1180 грн. щомісячно, а з квітня 2022 року 1231,92 грн.; забезпечений підручниками та електронними ресурсами в повному обсязі безкоштовно; у грудні 2021 року отримав компенсацію за проживання у гуртожитку за І семестр 2021-2022 навчальний рік у сумі 2600 грн., що свідчить що його проживання, у зв`язку з чим навчанням також є безкоштовним. Крім того, позивач не надала жодних доказів свого працевлаштування та того, що повнолітній син не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У зв`язку з вищевикладеним відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Дашко А.А. надав на адресу суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що з жовтня 2021 року по теперішній час згідно Акту, позивачка разом зі своїм сином спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 . З 14 березня 2022 року в НУ «ОЮА» запроваджено дистанційне навчання, у зв`язку з чим, ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, а не в гуртожитку. Хоча син і отримує щомісячно соціальну стипендію в розмірі 1180 грн., та навчається на безоплатній формі навчання, проте зазначених коштів не вистачає на задоволення власних потреб, оскільки для студентів є обов`язковою передплата газети «СЛОВО» вартістю річної підписки 511,60 грн. Також, слід зазначити, що позивачка працевлаштована з 01.02.2022 та по теперішній час працює в ТОВ «СВ ТЕК» на посаді організатора діловодства, проте враховуючи значний ріст цін, виникає нагальна потреба у матеріальній допомозі зі сторони відповідача, як батька. Крім того, на утриманні позивачки перебуває неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить суд поновити строк для подання відповіді на відзив, задовольнити позов в повному обсязі та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 20000, 00 грн.

Третя особа про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, письмових пояснень по суті справи до суду не надав.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьком якого у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_2 (відповідач), а матір`ю ОСОБА_5 (позивач) зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 10).

На теперішній час спільна дитина сторін ОСОБА_3 є повнолітнім та відповідно до довідки №ВК-5 від 17.12.2021 є студентом 1 курсу, група ФКЮ-1, факультету прокуратури та слідства (кримінальної юстиції) (бюджет) денної форми навчання НУ «ОЮА», термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а.с. 11).

З довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що йому нараховується стипендія в розмірі 1180,00, з квітня 2022 1231,92, а також в грудні 2021 року сплачено відшкодування за гуртожиток в розмірі 2600 грн. (а.с. 48).

З листа НУ «ОЮА» вбачається, що згідно наказу №417-6 від 10.03.2022 запроваджена дистанційна форма навчання з 14.03.2022 (а.с. 47).

Проте, за договором оренди житлового приміщення від 20.10.2021, відповідно до п. 1.3. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає лише позивачка ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до заяви від 24.05.2023 позивачка повідомила суд, що вона перебуває за кордоном (а.с. 32).

При цьому в заяві третьої особи ОСОБА_3 , від 23.05.2023 останній зазначив своє місце проживання: м. Долинська, Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Разом з тим, відсутність інформації щодо місця проживання дитини з одним із батьків виключає відповідно до частини третьої статті 199 СК України право матері дитини на звернення до суду з відповідним позовом та наділяє таким правом повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивач в позовній заяві вказує, що син на даний час навчається та знаходяться на її повному утриманні, однак з змісту позовної заяви не вбачається, де на даний час проживає повнолітня дитина та не додано до матеріалів позову відповідних доказів.

Необхідно звернути увагу на те, що відповідно до закону повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має повний обсяг цивільної процесуальної дієздатності та може звернутись самостійно з позовом про стягнення аліментів на її утримання.

Пунктом 20 абзац 2 Пленуму Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Разом з тим, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Одночасно з цим, згідно з актом ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 17.06.2022, за адресою: АДРЕСА_1 разом з позивачем ОСОБА_1 з жовтня 2021 року та по теперішній час мешкають її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , (а.с.80), хоча, відповідно до позовної заяви, позивач та її повнолітній син зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд критично ставиться до вказаного вище акту щодо місця проживання повнолітнього ОСОБА_3 , оскільки згідно з матеріалами справи та наданими документами, ОСОБА_3 проживав у гуртожитку у грудні 2021 року, а дистанційне навчання було запроваджене лише з березня 2022 року (а.с. 47, 48), що спростовує відомості, вказані в акті.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановивши, що повнолітній син відповідача є здобувачем вищої освіти НУ «ОЮА» денної форми навчання за державним замовленням згідно наказу №2453-21 від 21.09.2021, отримує соціальну стипендію, як син учасника бойових дій в розмірі - 1180 грн., забезпечений підручниками та електронними ресурсами в повному обсязі безкоштовно, отримав компенсацію в грудні 2021 за проживання в гуртожитку за І семестр 2021-2022 навчальний рік згідно Постанови Кабінету міністрів України від 23.11.2016 №975 «Про надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти», а позивач не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі ч. 3 ст. 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком та не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про факт спільного проживання позивача та її повнолітнього сина.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв`язку із відсутністю у матеріалах справи інформації про спільне проживання позивача та її повнолітнього сина.

У зв`язку із тим, що у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, при цьому позивач була звільнена від сплати судових витрат під час звернення до суду, у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України вони компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (знаходження): АДРЕСА_3 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ