С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6914/23
В справі 323/3433/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

17 листопада 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , 3-тя особа: Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенко Володимир Іванович про стягнення безпідставно набутих коштів.

ІІ. Описова частина

11 грудня 2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенко Володимир Іванович про стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.01.2018 було відкрито провадження.

Ухвалою від 16.05.20218 справу було передано до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2018 року підсудність у справі визначена Солом`янському районному суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.08.2023 провадження у справі закрите у зв`язку з тим, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2022 було скасовано ухвалу від 25.08.2021, у зв`язку з чим справу повернуто до Солом`янського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвалою від 23 лютого 2022 року справу прийнято суддею Солом`янського районного суду м. Києва Коробенком С.В. в своє провадження.

Позовні вимоги ФГВФО мотивує наступним.

09.07.2015 Запорізький окружний адміністративний суд прийняв постанову по справі № 808/2993/15, якою частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В.І. та зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенка В.І. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду.

13.12.2015 Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою залишив апеляційну скаргу уповноваженої особи без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Вказані рішення адміністративних судів були оскаржені Уповноваженою особою ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенко Володимир Іванович до Вищого адміністративного суду України.

Позивач вказує, що ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015 набула законної сили в момент її проголошення, тобто 10 грудня 2015 року, і відповідно до приписів чинного законодавства була обов`язковою до виконання.

На виконання рішення судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 808/2993/15, що набуло законної сили, Фондом гарантування було здійснено виплату та переказ коштів через банк-агент для ОСОБА_1 .

10.05.2016 ОСОБА_1 через банк-агент ПАТ «ПУМБ» отримав особисто 200000,00 грн, про що свідчить витяг з інформаційної бази даних Фонду гарантування та перелік вкладників, яким виплачені відшкодування коштів за вкладами.

Однак, як вказує Позивач, 22.11.2016 Постановою Вищого адміністративного суду України по справі № К/800/29029/16 було скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015, а у задоволені позову ОСОБА_1 у справі №808/2993/15 було відмовлено повністю.

Таким чином, зобов`язання ФГВФО, як вказує Позивач, перед ОСОБА_1 виникли на підставі рішень судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 808/2993/15, які було скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 12.05.2016, проте на момент винесення рішення Вищим адміністративним судом України Фондом гарантування вже було виплачено ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 200000,00 грн.

Отже, у ОСОБА_1 , як вважає Позивач, виник обов`язок повернути Фонду гарантування безпідставно одержані кошти у вказаному розмірі.

Окрім того, як зазначено у позові, після винесення 12.05.2016 постанови Вищим адміністративним судом України Позивачем було подано до Запорізького окружного адміністративного суду заяву про поворот виконання рішення суду у справі № 808/2993/15, в якій Фонд гарантування просив суд винести ухвалу про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно одержаних коштів в сумі 200000,00 грн.

Проте Запорізький окружний адміністративний суд у справі № 808/2993/15 ухвалою від 30.06.2016 відмовив Фонду гарантування в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду, і це рішення залишене без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016.

Відтак, на переконання Позивача, у зв`язку із скасуванням Верховним Судом рішень у справі №808/2993/15 на підставі яких було здійснена виплата коштів ОСОБА_1 , останній зобов`язаний повернути Фонду гарантування вкладів фізичних осіб безпідставно отримані кошти в розмірі 200000,00 грн.

20 лютого 2018 року до суду надійшов відзив Відповідача, в якому він заперечував проти позову. Зазначив, що виплачена йому сума в розмірі 200000 гривень не є безпідставно набутими коштами. Відповідач зазначив, що підставою для скасування судових рішень, на які посилається Позивач позові, касаційний суд визначив відсутність протиправної бездіяльності Уповноваженої особи, а не відсутність у нього самого права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом з підстав передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач стверджує, що правовою підставою для отримання гарантованої суми відшкодування є укладений між ним та ПАТ «Банк Камбіо» договір від 25.09.2014 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, який не є ані нікчемний, ані оспорений у суді. Відповідач стверджує, що у Позивача відсутні підстави для відмови йому у виплаті гарантованої суми відшкодування, передбачені ч. 4 .ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, Відповідач стверджував, що у Фонду не виникло жодних зобов`язань за судовими рішеннями, прийнятими у справі №808/2993/15, у зв`язку з чим ці рішення в жодному разі не були підставою для виплати Відповідачу гарантованої суми відшкодування.

11 травня 2018 року до суду надійшла відповідь Позивача на відзив, в якому виклав свої аргументи у підтвердження позовних вимог. Зазначив, що грошові кошти, які Відповідач вважає своїм вкладом, надійшли на його рахунок відкритий в Банку на підставі Договору про поворотну фінансову допомогу №48 укладеного 25.09.2014 від юридичної особи ТОВ «ВТД «Будкамінь». Посилання Відповідача на те, що отримавши зазначені кошти на свій рахунок, він набув статусу вкладника у розумінні ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є помилковим, оскільки Договір від 25.09.2014 порушує публічний порядок відшкодування Фондом гарантування і створює таким чином переваги перед іншими вкладниками банку. Крім того, з огляду на положення законодавства, Позичальник, яким є Відповідач по відношенню до ТОВ «ВТД «Будкамінь», не є власником грошових коштів, а тому і не може бути їх вкладником.

04 серпня 2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Представник Позивача та Відповідач подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних матеріалів справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, закріпленому у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 09.07.2015 Запорізький окружний адміністративний суд прийняв постанову по справі № 808/2993/15, якою частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В.І. та зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенка В.І. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

13.12.2015 Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою залишив апеляційну скаргу уповноваженої особи без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Вказані рішення адміністративних судів були оскаржені Уповноваженою особою ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенко Володимир Іванович до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015 набула законної сили в момент її проголошення, тобто 10 грудня 2015 року і відповідно до приписів чинного законодавства була обов`язковою до виконання для всіх осіб, які брали участь у справі.

На виконання рішення судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 808/2993/15, що набуло законної сили Фондом гарантування було здійснено виплату та переказ коштів через банк-агент для ОСОБА_1 .

10.05.2016 ОСОБА_1 через банк-агент ПАТ «ПУМБ» отримав особисто 200 000,00 грн., про що свідчить витяг з інформаційної бази даних Фонду гарантування та перелік вкладників, яким виплачені відшкодування коштів за вкладами.

Однак, 22.11.2016 постановою Вищого адміністративного суду України по справі №К/800/29029/16 було скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015, у задоволені позову ОСОБА_1 у справі № № 808/2993/15 було відмовлено повністю та зазначено, що на рахунок ОСОБА_1 з рахунку юридичної особи - ТОВ „БУДКАМІНЬ", розміщеного в ПАТ „Банк Камбіо" перераховано 200000,00 грн як поворотну безвідсоткову фінансову допомогу за договором, тобто вказана сума підлягає поверненню ТОВ „БУДКАМІНЬ". Виходячи з наведеного перераховані кошти на рахунок Позивача не являються його власними коштами та не являються вкладом в розумінні Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

Таким чином зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб перед ОСОБА_1 виникли на підставі рішень судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 808/2993/15, які було скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 12.05.2016 проте на момент винесення рішення Вищим адміністративним судом України Фондом гарантування вже було виплачено ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 20 000, 00 грн.

Отже, у ОСОБА_1 виник обов`язок повернути Фонду гарантування безпідставно одержані кошти.

Окрім того після винесення 12.05.2016 постанови Вищим адміністративним судом України Фондом гарантування було подано до Запорізького окружного адміністративного суду заяву про поворот виконання рішення суду у справі № 808/2993/15, в якій Фонд гарантування просив суд винести ухвалу якою просив стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (р/р НОМЕР_1 в НБ України МФО 300001, ) безпідставно одержані кошти в сумі 200 000, 00 грн.

Запорізький окружний адміністративний суд у справі № 808/2993/15 ухвалою від 30.06.2016 відмовив Фонду гарантування в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду

Дане рішення залишене без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016, у відкритті касаційного провадження на зазначені рішення Вищим адміністративним судом України відмовлено ухвалою від 22.11.2016.

У зв`язку із скасуванням Верховним Судом рішень у справі №808/2993/15 на підставі яких було здійснена виплата коштів ОСОБА_1 , останній зобов`язаний повернути Фонду гарантування вкладів фізичних осіб безпідставно отримані кошти у розмірі 200000,00 грн.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (надалі також Закон № 4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року №782 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04.12.2014р. прийнято рішення №140 про запровадження з 05.12.2014р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК КАМБІО».

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно із ч. 2 статті 26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частинами 1 та 3 статті 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 1212 ЦК України зазначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1213 ч. 1 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Грошові кошти по договору строкового банківського вкладу є заощадженнями фізичної особи, а стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Крім того, згідно з Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку що відповідачем ОСОБА_1 безпідставно отримано кошти в розмірі 200000,00 грн, тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягають судові витрати.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 200000,00 гривень.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір в розмірі 3000,00 грн.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, адреса: 02000, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ; фактична адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

Третя особа: Додусевич Володимир Іванович , уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», місцезнаходження: вулиця Підвисоцького, 10/10.

Суддя: