Постанова

Іменем України

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 372/1095/20

провадження № 61-11971св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Хопти С. Ф.

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників житлового комплексу «Кантрі»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Демидової Тетяни Миколаївни на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Потабенко Л. В., постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року, прийняту у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Мережко М. В., Савченка С. І., та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Мережко М. В., Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Об`єднання співвласників житлового комплексу «Кантрі» (далі - ОСЖК «Кантрі») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 635 008,68 грн, які включають в себе: 614 611,15 грн - заборгованість зі сплати внесків; 13 255,05 грн - 3 % річних; 7 142,48 грн - інфляційні втрати.

Позовна заява мотивована тим, що 22 квітня 2003 року ОСЖК «Комплекс-3» зареєстровано як юридична особа з організаційно-правовою формою - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Рішенням загальних зборів від 04 жовтня 2013 року найменування змінено на ОСЖК «Кантрі», затверджено та зареєстровано нову редакцію Статуту.

Відповідно до статті 2 Статуту метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням і предметом діяльності Об`єднання є, серед іншого, забезпечення належного утримання будинків та прибудинкової території, а також сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. Виконання вищевказаних завдань здійснюється за рахунок коштів Об`єднання.

Згідно із статтею 4 Статуту джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються, в тому числі, з внесків і платежів співвласників, коштів та майна, що надходять для забезпечення потреб основної діяльності об`єднання. При цьому, співвласники Об`єднання зобов`язані своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (пункт 2 статті 5 Статуту).

Кошторис Об`єднання та розмір внесків співвласників щорічно затверджується загальними зборами ОСЖК «Кантрі». Термін оплати встановлено - до 10 числа поточного місяця.

Відповідно до рішень загальних зборів співвласників ОСЖК «Кантрі» від 27 грудня 2017 року та від 20 грудня 2018 року, оформлених протоколами № 24 і № 26 відповідно, внесок кожного співвласника ОСЖК «Кантрі» у 2018 та 2019 роках встановлюється у розмірі 19,00 грн на місяць за 1 кв. м квартир, будинків, нежитлових приміщень, що знаходяться у власності такого співвласника.

Відповідач, маючи у власності шість окремих житлових будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , загальною площею 2 810,4 кв. м, порушив свої обов`язки співвласника ОСЖК «Кантрі» зі сплати внесків у визначеному розмірі 53 397,60 грн щомісячно, лише частково виконував свої зобов`язання, сплачуючи внески в недостатніх сумах, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2019 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 614 611,15 грн, яку він у добровільному порядку не погашає.

Оскільки відносини між сторонам є грошовим зобов`язанням, то відповідач має сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних та встановленого індексу інфляції від простроченої суми, розмір яких становить 13 255,05 грн та 7 142,48 грн відповідно.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року позов ОСЖК «Кантрі» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСЖК «Кантрі» грошові кошти у розмірі 635 008,68 грн, які включають у себе: 614 611,15 грн - заборгованість зі сплати внесків; 13 255,05 грн - трьох відсотків річних; 7 142,48 грн - інфляційні втрати.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушив свої обов`язки співвласника ОСЖК «Кантрі», внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу, що цей спір віднесений до юрисдикції господарських судів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що цей спір є спором, що виник між юридичною особою та її учасником, такий спір пов`язаний з діяльністю ОСЖК «Кантрі», а тому має бути розглянутий за правилами господарського судочинства.

Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСЖК «Кантрі» задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (провадження № 61-13439св21).

Постановою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, щосуд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки ОСЖК «Кантрі» на законних підставах забезпечує надання послуг відповідачу, який є членом ОСЖК «Кантрі» та власником шести окремих житлових приміщень загальною площею 2 810,4 кв. м, проте не виконує своїх зобов`язань зі щомісячної сплати внесків за отримані та спожиті послуги належним чином, внаслідок чого має заборгованість у загальному розмірі 635 008,68 грн.

При цьому апеляційний суд виходив із того, що спір про стягнення заборгованості зі сплати внесків співвласником багатоквартирного будинку не є спором у правовідносинах, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, тобто, з огляду на характер спірних правовідносин, вказаний спір не є таким, що виник при здійсненні права управління юридичною особою. Отже, цей спір неможливо віднести до спору, який випливає з корпоративних відносин, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у задоволенні заяви ОСЖК «Кантрі» про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено (провадження № 61-13439св21).

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року заяву ОСЖК «Кантрі» про ухвалення додаткового рішення задоволено. Ухвалено у цій справі додаткове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСЖК «Кантрі» 19 050,30 грн у рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Додаткова постанова мотивована тим, що під час прийняття Київським апеляційним судом постанови від 11 серпня 2022 року про залишення без змін рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року про задоволення позовних вимог, не було вирішено питання про судові витрати позивача зі сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року у цій справі, а тому заява ОСЖК «Кантрі» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування за рахунок відповідача судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, є обґрунтованою та наявні усі правові підстави для прийняття додаткової постанови.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводів

У листопаді 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Демидова Т. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та закрити провадження у справі. Судові витрати покласти на позивача.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСЖК «Кантрі», оскільки рішення Загальних зборів співвласників ОСЖК «Кантрі», яким затверджено внесок кожного співвласника у розмірі 19,00 грн на місяць за один квадратний метр квартир, будинків, нежитлових приміщень, що знаходяться у власності співвласника, є незаконним, оскільки прийняте з порушенням закону. Розмір внесків учасників ОСЖК «Кантрі» встановлений на підставі положень Статуту, який прийнятий з порушенням законодавства, розрахунки штрафних санкцій здійснені позивачем на необґрунтовані належним чином суми заборгованості.

При цьому суди першої та апеляційної інстанцій неправомірно застосували положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до правовідносин щодо управління ОСЖК «Кантрі», яке не є ні багатоквартирним будинком, ні об`єднанням (асоціацією) багатоквартирних будинків.

Крім того, відповідач є власником окремого нерухомого майна - шести окремих будинків, тобто є власником майна особисто, оскільки відсутні інші співвласники зазначених житлових будинків, а тому відповідач у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є індивідуальним споживачем.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, не врахував, що цей спір є спором, що виник між юридичною особою та її учасником, такий спір пов`язаний з діяльністю ОСЖК «Кантрі», а тому підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Висновок апеляційного суду про те, що спір про стягнення заборгованості зі сплати внесків співвласником багатоквартирного будинку не є спором у правовідносинах, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, тобто, з огляду на характер спірних правовідносин, вказаний спір не є таким, що виник при здійсненні права управління юридичною особою, а тому цей спір неможливо віднести до спору, який випливає з корпоративних відносин, суперечить практиці Верховного Суду з розгляду аналогічних справи, зокрема висновку, який міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/2739/20 (провадження №м 61-16613св21).

Підставами касаційного оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20), від 13 жовтня 2020 року у справі № 695/2665/16-ц (провадження № 14-105цс20), від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19), від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (провадження № 12-8гс19), від 17 грудня 2019 року у справі № 904/4887/18 (провадження № 12-92гс19) та у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/2739/20 (провадження № 61-16613св21).

У березні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Демидова Т. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила скасувати додаткову постанову апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ОСЖК «Кантрі» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь ОСЖК «Кантрі» 19 050,30 грн у рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, оскільки на час прийняття апеляційним судом додаткової постанови остаточного рішення в цій справі не прийнято, а справа перебуває в провадженні Верховного Суду, а тому відсутні підстави для вирішення апеляційним судом питання про розподіл судових витрат додатковою постановою.

При цьому апеляційний суд не врахував, що заявник порушив строки на звернення до суду з заявою про ухвалення додаткової постанови.

Крім того, апеляційний суд належним чином не повідомив відповідача та його представника про дату, час та місце судового засідання, у зв`язку з чим відповідач не знав про розгляд справи та, відповідно, не міг подати заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Підставами касаційного оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20), від 13 жовтня 2020 року у справі № 695/2665/16-ц (провадження № 14-105цс20), від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19), від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (провадження № 12-8гс19), від 17 грудня 2019 року у справі № 904/4887/18 (провадження № 12-92гс19) та у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/2739/20 (провадження № 61-16613св21).

У лютому 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Демидова Т. М. подала до Верховного Суду заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути з ОСЖК «Кантрі» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 42 500,00 грн.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2023 року ОСЖК «Кантрі» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги відповідача на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року та залишити судові рішення без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційних скарг у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Демидової Т. М. на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 30 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2023 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Демидової Т. М. про зупинення виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року задоволено, зупинено виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року у цій справі до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Демидової Т. М. на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 березня 2003 року власниками будинків, розташованих по АДРЕСА_4 , створено ОСЖК «Комплекс-3».

22 квітня 2003 року Обухівською районною державною адміністрацією зареєстровано ОСЖК «Комплекс-3» як юридичну особу з організаційно-правовою формою - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Рішенням загальних зборів ОСЖК «Комплекс-3» від 04 жовтня 2013 року найменування змінено на ОСЖК «Кантрі», затверджено нову редакцію Статуту. Державну реєстрацію змін проведено 30 грудня 2013 року.

Відповідно до статті 2 Статуту, метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням і предметом діяльності Об`єднання є, серед іншого, забезпечення належного утримання будинків та прибудинкової території, а також сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. Виконання вищевказаних завдань здійснюється за рахунок коштів Об`єднання.

Згідно із статтею 4 Статуту, джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються, в тому числі, з внесків і платежів співвласників, коштів та майна, що надходять для забезпечення потреб основної діяльності об`єднання.

При цьому, співвласники Об`єднання зобов`язані своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (пункт 2 статті 5 Статуту).

Кошторис Об`єднання та розмір внесків співвласників щорічно затверджується Загальними зборами ОСЖК «Кантрі». Термін оплати встановлено - до 10 числа поточного місяця.

27 грудня 2017 року загальними зборами співвласників ОСЖК «Кантрі» прийнято рішення, оформлене протоколом № 24, про затвердження кошторису ОСЖК «Кантрі» на 2018 рік та визначення розміру, порядку та терміну оплати внесків співвласників, а саме: 19,00 грн на місяць за 1 кв. м квартир, будинків, нежитлових приміщень, що знаходяться у власності співвласника, щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Відповідно до протоколу № 26 загальних зборів співвласників ОСЖК «Кантрі» від 20 грудня 2018 року прийнято рішення затвердити кошторис ОСЖК «Кантрі» на 2019 рік на загальну суму 1 189 566,00 грн, виходячи з узгоджених щомісячних внесків співвласників у розмірі 19,00 грн за 1 кв. м квартир, будинків, нежитлових приміщень.

ОСОБА_1 як власник шести окремих житлових приміщень (будинків), загальна площа яких становить 2 810,4 кв. м, є співвласником ОСЖК «Кантрі».

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 139182271 від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 є власником таких будинків: будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 1 447,3 кв. м; будинку АДРЕСА_6 площею 307,0 кв. м; які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ( АДРЕСА_7 ).

Відповідно до розрахунку ОСЖК «Кантрі», відповідач має заборгованість зі сплати внесків до ОСЖК «Кантрі» у розмірі 614 611,15 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Згідно з пунктами 1.1., 1.3. Статуту ОСЖК «Кантрі», об`єднання створене на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників в багатоквартирному будинку» для управління, утримання і використання майна житлового комплексу власники будинків, що входять в житловий комплекс, зобов`язані виконувати вимоги Статуту об`єднання, який розглядається на підставі Законів України «Про об`єднання співвласників в багатоквартирному будинку» та «Про об`єднання громадян» і затверджуються рішенням установчих зборів членів об`єднання.

Пунктом 3.1. Статуту ОСЖК «Кантрі», визначено, що власники житлових приміщень житлового комплексу є співвласниками на праві спільної часткової власності його технічного обладнання, інженерних комунікацій, спільної території, споруд, будівель, та територій, які можуть бути придбані за спільні кошти, примірний перелік яких наведено в розділі цього Статуту.

Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Зважаючи на вищезазначене до правовідносин у справі застосовуються положення Закону України «Про об`єднання співвласників в багатоквартирному будинку».

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

У статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За змістом частин першої другої статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності та оплати; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати з свого складу членів об`єднання, які не виконують своїх обов`язків; брати на баланс майно об`єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом. Доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів; ініціювати скликання загальних зборів; захищати права, представляти законні інтереси власників в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; за рішенням загальних зборів та згодою власників приміщень, які не є членами об`єднання, використовувати приміщення в житловому комплексі для потреб органів управління об`єднання.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною першою статті 7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417-VIII).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

За таких обставин, співвласник житлового приміщення у житловому комплексі, в якому створене Об`єднання несе обов`язок зі сплати внесків відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, а також з оплати інших платежів за спожиті житлові або комунальні послуги.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правило статті 526 ЦК України є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За приписами статей 530, 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ЦК України передбачає спеціальні засоби, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що на підставі чинних рішень загальних зборів ОСЖК «Кантрі» розмір щомісячного внеску співвласника Об`єднання за спірний період складав 19,00 грн на місяць за 1 кв. м площі приміщень, що належать такому співвласнику, а отже відповідач мав сплачувати 53 397,60 грн в місяць відносно шести будинків, які перебувають його власності (2 810,4 кв. м х 19,00 грн), однак відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання як співвласника, своєчасно та у повному обсязі не оплачував обов`язкові внески співвласника, внаслідок чого за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2019 року у нього виникла заборгованість у розмірі 614 611,15 грн, що підтверджується відповідним розрахунком суми боргу по внескам ОСОБА_1 .

Установивши, що ОСЖК «Кантрі» на законних підставах забезпечує надання послуг відповідачу, який є членом цього Об`єднання та власником шести окремих житлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_8 ( АДРЕСА_7 ), загальна площа яких складає 2 810,4 кв. м, проте не виконує своїх зобов`язань зі щомісячної сплати внесків за отримані та спожиті послуги належним чином, внаслідок чого має заборгованість у загальному розмірі 635 008,68 грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача цієї суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних.

Виконуючи вимоги частини першої статті 417 ЦПК України, які викладені у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що спір про стягнення заборгованості зі сплати внесків співвласником багатоквартирного будинку не є спором у правовідносинах, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, тобто, з огляду на характер спірних правовідносин, вказаний спір не є таким, що виник при здійсненні права управління юридичною особою, а тому цей спір неможливо віднести до спору, який випливає з корпоративних відносин, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на це, безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що цей спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Посилання у касаційній скарзі на неврахування апеляційним судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки висновки щодо застосування норм права, які викладені у вказаних постановах, стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі, що переглядається.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, фактично зводяться до власного тлумачення норм матеріального права.

Також колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про ухвалення у справі додаткової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСЖК «Кантрі» 19 050,30 грн у рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, з огляду на таке.

У пункті 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Представник позивача - адвокат Кіян А. В. подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення відносно розподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСЖК «Кантрі» 19 050,30 грн на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Заява представника позивача - адвоката Кіян А. В. про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що ОСЖК «Кантрі» понесло витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 050,30 грн за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 15 липня 2021 року про закриття провадження у справі, однак після скасування цього судового рішення в касаційному порядку та під час нового апеляційного розгляду справи по суті спору 11 серпня 2022 року судом апеляційної інстанції не було вирішено питання розподілу цих судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відтак, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанцій, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

У справі, яка переглядається, установлено, що за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року у цій справі ОСЖК «Кантрі» сплатило 19 050,30 грн судового збору згідно з квитанцією відділення № 27 АТ КБ «Глобус» № ПН148295С1 від 29 липня 2021 року (а. с. 22, т. 3), виходячи із ставки 200 відсотків, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (9 525,13 грн х 200 %).

Оскільки під час прийняття Київським апеляційним судом постанови від 11 серпня 2022 року про залишення без змін рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року про задоволення позовних вимог не було вирішено питання про судові витрати позивача зі сплати судового збору, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для прийняття додаткової постанови про вирішення питання про відшкодування за рахунок ОСОБА_1 судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а судові рішення - без змін.

Оскільки касаційні скарги залишаються без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Щодо поновлення виконання судових рішень

Згідно із частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2023 року зупинено виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року у цій справі до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Оскільки колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про залишення без змін оскаржуваних судових рішень, виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Демидової Тетяни Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець С. Ф. Хопта