Справа № 357/5050/23
Провадження № 2/357/1727/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Олексієнко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У квітні 2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Білоцерківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: 2005 та 2013 року народження. Подружжя має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, проживають окремо, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинено. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.
28.04.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
04.05.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи 01.06.2023, копії ухвали надіслані сторонам.
10.07.2023 позивач подала до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_1 », сплачений судовий збір залишає за собою.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
З 20.11.2004 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1331, що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 .
Від спільного проживання сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сторони зареєстровані за різними адресами проживання.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у квітні 2023 та який підтримала в заяві від 10.07.2023.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.11.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1331 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов