ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів: Абрамова П.С., Пікуля В.П.,

при секретарі Сальній Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2021 року включно у сумі 26 201,10 грн, три проценти річних від простроченої суми за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2021 року станом на 19 листопада 2021 року у сумі 1 267,79 грн та інфляційні втрати у сумі 3 145,50 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є власником нежитлових приміщень, які знаходяться у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 отримувала від позивача послуги, зокрема : прибирання прилеглої території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, управління ліфтів, поточний ремонт та інше. В той же час плату, за користування відповідними послугами, не вносив, а тому за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 26 201,10 грн. Так як відповідач вчасно не виконувала свої зобов`язання, окрім заборгованості позивач просив стягнути три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1 267,79 грн та інфляційні втрати у сумі 3 145,50 грн.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року - позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» заборгованість за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2021 року включно у сумі 26 201,10 грн, три проценти річних від простроченої суми за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2021 року станом на 19 листопада 2021 року у сумі 1 267,79 грн та інфляційні втрати у сумі 3 145,50 грн. Вирішено питання стягнення судових витрат.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить вищевказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року скасовано. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито.

Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ «Житлорембудсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Житлорембудсервіс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

У березні 2023 року ТОВ «Житлорембудсервіс» звернулось до Полтавського апеляційного суду з заявою про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року за ново виявленими обставинами.

Заяву обґрунтовано тим, що договірні правовідносини, які виникли в даній справі підлягають цивільній юрисдикції, оскільки відповідач не зареєстрована, як підприємець, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена.

Зазначено, що про дану обставину стало відомо 03 березня 2023 року, після постановлення Полтавським апеляційним судом судового рішення та набрання ним законної сили.

Ураховуючи викладене, ТОВ «Житлорембудсервіс» прохало задовольнити заяву та скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року і призначити справу до нового розгляду.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та у якій заперечувала проти задоволення заяви ТОВ «Житлорембудсервіс» про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року за ново виявленими обставинами.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів заяви, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Статтею 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, враховуючи вимоги законодавства, апеляційний суд виходить з того, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Таким чином, розглядаючи питання про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, суд має встановити чи існували на час ухвалення судового рішення істотні обставини, які залишилися невідомими особі, яка подала заяву, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення.

Практикою Європейського суду з прав людини визначені такі критерії для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає в тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43).

Процедура перегляду остаточного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v. Moldova №2), №19960/04, п.46). Однак, суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Предметом позову у розглянутій справі є вимога про стягнення заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є власником нежитлового підвального приміщення, загальною площею 74,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу приміщення посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дзюбою В. І., зареєстрованого в реєстрі за №656.

На підставі свідоцтва про право власності № 4 від 30 січня 1998 року, ОСОБА_1 , належить приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,37 кв. м.

Встановлено, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , використовується відповідачем для розміщення магазину, з метою здійснення господарської діяльності, відповідач отримує житлово-комунальної послуги, які надаються позивачем, внаслідок здійснення ним господарської діяльності, як суб`єктом господарювання у спірному нежитловому приміщенні.

Відповідно до квитанцій про оплату послуг за управління багатоквартирним будинком за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2021 року (а.с.-52-88), наданих відповідачем до відзиву на позов, оплата здійснювалась споживачем, як фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Щодо відомостей з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена, слід зазначити наступне

Частиною третьою статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Крім того, відомості про обставини, які існували на час виникнення між сторонами у справі, позивач мав можливість встановити та надати на час розгляду справи в суді.

Таким чином, установивши, що ОСОБА_1 нежитлове приміщення використовується з метою здійснення господарської діяльності, а оплата послуг за управління багатоквартирним будинком сплачувалась як фізичною особою-підприємцем, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні ст.423 ЦПК України, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 429 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.

Головуючий: Т.В Одринська

Судді: П.С. Абрамов

В.П. Пікуль