Справа № 161/7752/23
Провадження № 2/161/2440/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що йому на праві власності належить 49/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площею 0,0711 га, на якому такий розташований. До належного йому майна відноситься літня кухня-сарай, яка розташована на межі земельної ділянки, яка є суміжною із земельною ділянкою, яка перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 . На першому поверсі вказаної будови знаходиться гараж для автомобіля. Відповідач навпроти вікна вказаного приміщення зі сторони власної земельної ділянки встановив дерев`яну конструкцію, чим унеможливив доступ денного світла в гараж. Такими діями ОСОБА_2 створює перешкоди у користуванні належним йому майном, шляхом обмеження потрапляння світла у приміщення гаража, що призводить до необхідності безпідставного використання електричної енергії. Крім того, будь-які обґрунтовані причини для розміщення дерев`яної конструкції на стіні літньої кухні-сарая та саме навпроти вікна даного приміщення відсутні. Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 забрати дерев`яну конструкцію від вікна гаража, який належить йому на праві власності і розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, до його початку подав до канцелярії суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов просить задовольнити (а.с. 22).

Відповідач до початку судового засідання також подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати за його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити, оскільки спірна дерев`яна конструкція демонтована (а.с. 17, 24).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є власником 49/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить літня кухня-сарай Б-1. Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 31.01.1991 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Сушик Л.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 2-387 (а.с. 6-7).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 слідує, що належна йому частина житлового будинку розташована на земельній ділянці, яка є суміжною із земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні (власності) ОСОБА_2 .

Однак, жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин позивачем суду не надано.

Також, у своєму позові ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що відповідач на належній йому земельній ділянці розмістив дерев`яну конструкцію, яка чинить йому перешкоди у реалізації права власності на належне йому майно.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

В п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею певних дій, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 цього ж кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Із наведеного слідує, що основним критерієм для захисту порушеного права судом, є існування факту порушення цивільних прав та законних інтересів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, в ході розгляду даного спору, ОСОБА_1 не було надано суду жодних доказів того, що на момент ухвалення даного судового рішення ОСОБА_2 чиняться йому будь-якого роду перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Зокрема, позивачем не обґрунтовано тієї обставини, що розміщена відповідачем дерев`яна конструкція, яка є предметом даного спору, продовжує знаходитися біля вікна гаража, який належить йому на праві власності і розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також, що розміщення такої носило тривалий характер.

Натомість, співставляючи надані сторонами фототаблиці вбачається, що спірна дерев`яна конструкція була демонтована та доказів зворотного позивачем не надано. (а.с. 4, 18)

Також, ОСОБА_1 не доведено тієї обставини, що саме відповідач є власником суміжної земельної ділянки та що саме останнім були розміщена спірна дерев`яна конструкція навпроти вікна належного йому гаража, а відтак, що саме ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі.

Наведене свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

З огляду на положення ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у зв`язку з відмовою у позові та беручи до уваги той факт, що позивач від сплати судового збору звільнений як особа з інвалідністю ІІ групи, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 15, 16, 386, 391 України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 12 липня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська