Справа № 466/9333/22 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/740/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

21 листопада 2022 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 10 серпня 1996 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

За час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року у справі №466/4118/22 розірвано шлюб між сторонами.

Зазначала, що утримання дітей вимагає значних коштів, зокрема місячне утримання дітей приблизно обходиться у 30000 грн. Вказана сума включає витрати пов`язані з харчування, розвитком, лікуванням та фізичним доглядом дітей. Діти перебувають повністю на її утриманні.

Щодо аліментів на сина ОСОБА_5 то позивачка зазначала, що на даний час син навчається на очній (денній) формі навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка на юридичному факультеті. Вартість навчання у 2020-2021 становила 34553,00 грн., а вартість навчання у 2021-2022 склала 36004,70 грн. Зазначала, що відповідач на постійній основі проживає у Республіці Польща та працює на товаристві MIGREX SP.z о.о. далекобійником, та його заробітна плата на місяць становить 2500-3000 євро. Зазначає, що відповідач у 2021 році надсилав їй значну суму, тому заявлені аліменти не будуть надмірними для нього.

Враховуючи наведене, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання двох дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000 грн., який продовжує навчання, починаючи з дати звернення до суду; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 20000 грн., починаючи з дати звернення до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року позовну ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн., 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на повнолітню дитину, починаючи з 21 листопада 2022 року та до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 21 листопада 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено до негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували розмір доходу відповідача, які б свідчили про реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Також зазначає, що при вирішенні спору, судом першої інстанції не було враховано докази недобросовісної поведінки позивачки щодо відповідача, а саме щодо викрадення документів , належних ОСОБА_1 .

Просить змінити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року справі №466/9333/22, а саме:

- в частині місця проживання ОСОБА_6 ;

- в частині розміру аліментів на утримання ОСОБА_5 , зменшивши розмір аліментів з 10000 (десяти тисяч) грн. до 3000 (трьох тисяч) грн.,

- в частині розміру аліментів на утримання ОСОБА_6 , зменшивши розмір аліментів з 10000 (десяти тисяч) грн. до 3000 (трьох тисяч) грн.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 15 червня 2023 року, є дата складення повного судового рішення ??? липня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 серпня 1996 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітня ОСОБА_6 перебуває на утриманні та проживає разом з ОСОБА_3 .

Згідно довідки за вих. №2434 від 21 липня 2022 року, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка, вбачається, що ОСОБА_5 вступив у 2020 році до Львівського національного університету імені Івана Франка і зараз навчається на 3му курсі денного відділення юридичного факультету. Строк закінчення закладу освіти 30 червня 2024 року.

Згідно довідки головного бухгалтера Львівського національного університету імені Івана Франка Хмельницької Л.І. вбачається, що ОСОБА_5 навчається на юридичному факультеті Львівського національного університету імені Івана Франка (денна форма) з вересня 2020 року. Навчання здійснюється на договірній основі. Здійснена оплата по роках: 2020-2021 н.р.-34553,00 грн.; 2021-2022 н.р. 36004,70 грн., а всього 70557,70 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив з тих причин, що визначений судом розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача є достатнім, виправданим дійсним потребам дитини, а також не призведе до порушення прав відповідача.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних причин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Окрім цього, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дітей сторін по справі, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Здійснюючи розгляд справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що неповнолітня ОСОБА_6 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів в підтвердження згаданого. Більше того, представник позивачки в позовній заяві зазначає, що саме за згаданою адресою проживає саме відповідач ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2023 року в частині встановлення обставини, а саме, що неповнолітня ОСОБА_6 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає зміні, шляхом виключення цього речення з мотивувальної частини рішення.

Позивачка звертаючись до суду з позовом просила стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина 10000 грн та на неповнолітню дочку 20000 грн, в той же час не долучаючи до матеріалів справи жодних належних і допустимих доказів в підтвердження того, що він має матеріальну можливість на сплату їй аліментів саме в такому розмірі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в сумі по 10000 на кожну дитину, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги припущення позивачки, а саме, що заробітна плата відповідача становить 2500-3000 Євро, що середній розмір заробітної плати далекобійника в республіці Польща становить 5000-7000 злотих та прийшов до помилкового висновку про наявність у відповідача фінансової можливості для сплати аліментів саме в такому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік установлено у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2813 гривень.

Суд першої інстанції визначаючи аліменти в розмірі 10000 грн на кожну дитину мав би встановити з представлених позивачем доказів фактично понесення нею таких витрат на утримання дітей сторін в сумі щонайменше по 20000 грн в місяць на кожну дитину, чого з сторони позивача не було зроблено та судом не встановлено.

В той же час, позивачем з її сторони не представлено жодного доказу в підтвердження її реальних доходів.

Колегія суддів, за відсутністю доказів з сторони позивача щодо розміру доходів відповідача на які вона покликається, врахувавши недоведеність з сторони позивачки понесення нею витрат на утримання спільних дітей сторін в розмірі по 20000 грн на кожну дитину щомісяця, враховуючи розмір аліментів яких не заперечує відповідач по 3000 грн на дитину, колегія суддів приходить до висновку що достатнім для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дочки та достатніми для забезпечення повнолітнього сина який продовжує навчання, будуть становити аліменти в розмірі по 5000 грн на кожну дитину, з врахуванням того, що ОСОБА_3 також повинна брати участь у матеріально забезпеченні своїх дітей.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2023 року потрібно залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення речення щодо встановлення факту про те, що неповнолітня ОСОБА_6 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Зменшити розмір аліментів присуджених судом в розмірі по 10000 грн до 5000 грн на кожну дитину.

Викласти другий та третій абзац резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2023 року в наступній редакції:

«Стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на повнолітню дитину, починаючи з 21 листопада 2022 року та до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку.

Стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 21 листопада 2022 року до досягнення дитиною повноліття.»

Врешті рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 липня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.