ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4881/23 Справа № 189/866/22 Головуючий у першій інстанції: Степанова О.С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 13 лютого 1993 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У період шлюбу, за час спільного проживання однією сім`єю сторонами було набуте у власність наступне майно: автомобіль «Jeep Compass» 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 250000,00 грн. та нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля площею 148,7 м.кв. вартістю 250000,00 грн. Будь яких договорів щодо розміру частки у спільному майні сторони не укладали, тому зазначене майно перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Тому позивачка просила припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спільне сумісне майно, а саме автомобіль «Jeep Compass» 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 250000,00 грн та нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля площею 148,7 м.кв. вартістю 250000,00 грн; визнати право власності за ОСОБА_1 на вказану нежитлову будівлю, а за відповідачем ОСОБА_2 на автомобіль «Jeep Compass» 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 вартістю 250000,00 грн.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року позов задоволено. Вирішено припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спільне сумісне майно, а саме автомобіль «Jeep Compass» 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 вартістю 250000,00 грн. та нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля площею 148,7 м.кв. вартістю 250000,00 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля площею 148,7 м.кв. вартістю 250000,00 грн. Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Jeep Compass» 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 вартістю 250000,00 грн.

В апеляційній скарзі заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині визнання права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні даної частини позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи. Від позивачки та відповідача надійшли клопотання від 22.06.2023 року про відкладення розгляду справи для пошуку адвоката та отримання ними правової допомоги. Однак, вказані заяви є необґрунтованими. Судові повістки про слухання справи 27.06.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали завчасно - 01.06.2023 року. У м. Дніпро та Дніпропетровській області, згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України, зареєстровано понад три тисячі адвокатів. Позивачка та відповідач не обґрунтували неможливість отримання ними професійної правничої допомоги у період з 01.06.2023 року по 26.06.2023 року включно, а також не зазначили про неможливість участі в судовому засіданні особисто.

Місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є смт. Покровське Дніпропетровської області. На день розгляду даної справи на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 13.02.1993 року, який зареєстрований Покровським районним відділом РАГС у Дніпропетровській області, актовий запис №08, після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 ». Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 13.02.1993 року Покровським районним відділом ЗАГС Дніпропетровської області (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 06.08.2020 року ТСЦ №1249, ОСОБА_2 належав автомобіль «Jeep Compass», 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с.12).

На підтвердження позовних вимог також представлено копію технічного паспорту, виготовленого 17.06.2022 року ТОВ Центр надання послуг, на нежитлову будівлю за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля, площею 148,7 м.кв. (а.с. 9-11).

Будь-яких належних та допустимих доказів набуття сторонами у період шлюбу, належності їм на праві власності нежитлової будівлі за адресою по АДРЕСА_1 суду не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Згідно ст. ст. 57, 60 Сімейного кодексу України, які встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України ( ч. 4 ст. 71 СК України).

Згідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Разом з тим, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з даним позовом про поділ майна подружжя, позивачка посилалася на набуття сторонами у шлюбі, у тому числі, нежитлової будівлі за адресою по АДРЕСА_1 .

Однак, позивачкою не представлено суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів набуття у період шлюбу сторонами, належність будь-кому з них на праві власності нежитлової будівлі за адресою по АДРЕСА_1 . Клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання.

До позовної заяви надано копію технічного паспорту, виготовленого 17.06.2022 року ТОВ Центр надання послуг, на нежитлову будівлю за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля, площею 148,7 м.кв. (а.с. 9-11).

Однак, зазначений вище технічний паспорт не є правоустановчим документом, який підтверджує право власності особи на майно, а є лише технічною документацією.

Згідно листа КП Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 25.01.2023 року №9, наданого на запит керівника Синельниківської окружної прокуратури, зокрема, реєстраційна справа на об`єкт нерухомого майна за адресою по АДРЕСА_1 відсутня (а.с. 75).

Керівник Синельниківської окружної прокуратури також звернувся з листом №04/65/1-68ВИХ-23 до Покровської об`єднаної територіальної громади, в якому, зокрема, просив надати ґрунтовну інформацію щодо земельної ділянки та об`єктів нерухомості за адресою по АДРЕСА_1 , зокрема (а.с. 76-77).

Відповідно до листа виконавчого комітету Покровської селищної ради №161/0/2-23 від 24.01.2023 року, зокрема, земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_1 відноситься до земель комунальної власності; вказана земельна ділянка не сформована, тобто їй не присвоєний кадастровий номер; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Покровської селищної ради щодо оформлення права власності чи користування на нежитлові будівлі за вказаною адресою не звертались; рішення про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 не виносилося виконавчим комітетом селищної ради (а.с. 78-81).

Також листом виконавчого комітету Покровської селищної ради №345/0/2-23 від 27.02.2023 року повідомлено, зокрема, що звернення від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або будь-яких інших осіб щодо оформлення права власності чи користування на нежитлові будівлі за адресою по АДРЕСА_1 не надходили до Покровської селищної ради; рішення про присвоєння або зміну поштової адреси: АДРЕСА_1 не приймалися виконавчим комітетом Покровської селищної ради; земельна ділянка за запитуваною адресою: АДРЕСА_1 не сформована як об`єкт цивільних прав відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України; інформацію щодо наявності містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва за вказаною адресою відсутня; згідно з інформацією Синельниківської районної військової адміністрації Дніпропетровської області в 2022-2023 роках звернень з приводу оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності за адресою по АДРЕСА_1 не надходило до райдержадміністрації, вищевказані документи не надавалися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам (а.с. 91-92).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.03.2023 року №326546799, інформація про реєстрацію права власності у вказаних реєстрах на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 відсутня (а.с. 94).

Частиною 1 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги зміст позовних вимог; встановивши непредставлення сторонами будь-яких доказів набуття ними у встановленому порядку права власності на нежитлову будівлю за адресою по АДРЕСА_1 , - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині щодо припинення права спільної сумісної власності подружжя на вказане майно та визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України).

Відповідно до листа виконавчого комітету Покровської селищної ради №161/0/2-23 від 24.01.2023 року, зокрема, земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_1 відноситься до земель комунальної власності; вказана земельна ділянка не сформована, тобто їй не присвоєний кадастровий номер; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Покровської селищної ради щодо оформлення права власності чи користування на нежитлові будівлі за вказаною адресою не звертались (а.с. 78-81).

Отже, судом встановлено, що рішенням місцевого суду в оскаржуваній частині порушені права Покровської селищної ради, в інтересах якої діє заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, як власника спірного об`єкта нерухомого майна.

У зв`язку з вищевикладеним, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог про припинення права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 та в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля площею 148,7 м.кв. вартістю 250000,00 грн., з ухваленням у скасованій частині апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні даних вимог позову.

Колегія також звертає увагу, що у даній справі апеляційну скаргу подано прокурором в інтересах держави, в особі Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною третьою статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статус прокурора визначено у статті 15 вказаного вище Закону України «Про прокуратуру», частиною другою якої передбачено також, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі.

Дніпропетровська обласна прокуратура повідомляла, зокрема, листами від 16.01.2023 року №04/65/1-68ВИХ-23, від 06.02.2023 року №04/65/1-158ВИХ-23 Покровську селищну раду про незаконне вибуття з державної власності спірного нерухомого майна, а також просила повідомити прокуратуру про вжиті заходи претензійно-позовного характеру щодо захисту та поновлення прав територіальної громади (а.с. 76-77, 82-84).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший-третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, зокрема повноважень органів прокуратури, здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц, провадження №14-104/цс19.

Згідно листа Покровської селищної ради від 16.02.2023 року повідомлено прокуратуру, зокрема, що Покровською селищною радою не вживались заходи претензійно-позовного характеру щодо захисту та поновлення прав територіальної громади, а також заходи щодо оскарження рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2022 року у справі №189/866/22, у зв`язку з тим, що Покровська селищна рада до участі у вказаній судовій справі не залучалась, про прийняте рішення їй повідомлено не було (а.с. 85).

Дніпропетровська обласна прокуратура повідомила листом від 27.03.2023 року №15/4-221виз-23 Покровську селищну раду про незаконне вибуття з державної власності спірного нерухомого майна, прийняття прокуратурою рішення про вжиття заходів процесуального характеру та звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою в інтересах держави, в особі Покровської селищної ради, а також просила у разі прийняття рішення про апеляційне оскарження проінформувати обласну прокуратуру у строк до 03.04.2023 року (а.с. 63-65).

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Покровської селищної ради, обґрунтував в апеляційній скарзі в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався на неподання вказаним органом місцевого самоврядування апеляційної скарги; апелянтом зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в інтересах якого діє прокуратура; повідомлено письмово листом від 27.03.2023 року Покровську селищну радупро здійснення ним представництва у даній справі (а.с. 63-65).

Отже, колегія дійшла висновку про дотримання заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Савенком О. вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність у нього повноважень на підписання апеляційної скарги на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року на час її подання до суду (квітень 2023 року).

За положенням частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду оскаржене лише в частині задоволених позовних вимог щодо визнання права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 .

Тому суд апеляційної інстанції справу в частині вирішення позовних вимог щодо поділу спільного сумісного майна - втомобіля «Jeep Compass» 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , - не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, а у задоволенні позову щодо визнання права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 відмовлено, на користь Дніпропетровської обласної прокуратури з позивачки ОСОБА_1 підлягають стягнення судові витрати у вигляді сплаченого апелянтом судового збору при поданні апеляційної скарги в сумі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 01.05.2023 року (а.с. 141).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року в оскаржуваній частині в частині припинення права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 та в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , яка складається із: А-1,А нежитлова будівля площею 148,7 м.кв. вартістю 250000,00 грн. скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури () судові витрати у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова