САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1101/23
Провадження №2/726/196/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

26.06.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович про визнання права власності на транспортний засіб,-

ВСТАНОВИВ :

В травні 2023 р. Садгірським районним судом м. Чернівці отримано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович про визнання права власності на транспортний засіб.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.05.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Однак, в процесі підготовки до розгляду та вивчення матеріалів, до початку розгляду справи по суті, встановлено, що позивачем не було сплачено судовий.

Перевіряючи подану позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, а тому порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір та порядок сплати судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на транспортний засіб, за яку, відповідно до положень чинного законодавства, позивачі у цих справах від сплати судового збору не звільняються. Отже, останнім повинно було бути сплачено судовий збір.

За змістом ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення в першу чергу для захисту прав самих позивачів, оскільки від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Отже, системний аналіз чинного законодавства дає підстави для висновку, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що позивач в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів дійсної вартості спірного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір.

У зв`язку із не визначенням дійсної (реальної) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого позивачем судового збору.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, у якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду на вищевикладене, позивачу слід сплатити судовий збір за ставкою судового збору, встановленою у ст. 4 Закону України «Про судовий збір» для фізичних осіб для вимог майнового характеру у визначеному розмірі та долучити документ, що підтверджує сплату такого судового збору.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України буде залишена без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч.11-13 ст. 187, ст. ст. 4, 12, 19, 175 - 177, 185, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович про визнання права власності на транспортний засіб - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 (п`ять) днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який рахувати з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений строк вказані недоліки не будуть усунені, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Байцар