Дата документу 11.07.2023Справа № 554/7822/22
Провадження № 2/554/1589/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

11 липня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Гольник Л.В.,

секретаря судового засідання - Михайленко К.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Полтавської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2002 року і до 24 липня 2022 року.

В обґрунтування позову вказала, що вони мали фактичні подружні стосунки, спільний побут, спільний сімейний бюджет, взаємні права та обов`язки. Між ними були теплі стосунки, почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи те, що вони зустрілися та побудували сім`ю вже у зрілому віці, то не вважали необхідним реєструвати шлюб. Продовж майже 20 років спільного життя сім`я ОСОБА_4 (мати, сестра, брат) спілкувалися з позивачем як з його дружиною, також і зараз підтримують родинні відносини.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина, яка складається з грошових коштів, розміщених на депозитному рахунку на підставі договору банківського вкладу, укладеного 05.07.2014 між спадкодавцем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок коштів по якому складає 25730,44 грн.

Враховуючи те, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини необхідно для реалізації у подальшому належного позивачці на підставі ст. 1264 ЦК України права на спадщину.

У зв`язку з цим, позивач звернулася до суду.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2023 року справу відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 08.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду.

Ухвалою суду від 22.02.2023 року відповідно до ч. 3 ст. 51 ЦПК України залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, обґрунтовуючи їх викладеними в ньому обставинами. Позивач пояснила, що спільно з ОСОБА_4 вони прожили майже 18 років, під час який у склалися фактично сімейні відносини. Коли спочатку ОСОБА_4 поїхав до С.Петербурга , то звідти він писав їй листи. Вони вели спільний бюджет, планували разом свої витрати, купували необхідні для побуту речі, зокрема, холодильник, пральну машину, комп`ютер, тощо. Вони мали один до одного взаємні права та обов`язки. Він був дуже турботливий. Коли ж він хворів, позивачка турбувалася про нього. Вони постійно спілкувалися з його родичами, їздили до його мами, спілкувалися з його братом та сестрою. Всі вони вважали позивача його дружиною. ОСОБА_4 спілкувався зі своє донькою ОСОБА_3 , допомагав їй, платив за комунальні послуги. Позивач також підтримувала з його донькою добрі відносини. ОСОБА_3 відвідувала їх , бувала на святах. Позивач пропонувала ОСОБА_3 отримати у спадщину вказані кошти та на них поставити пам`ятник на могилі батька, а залишок, щоб донька залишила собі. Позивач вказувала, що у неї невеличка пенсія, а вказані кошти вони за спільною згодою вирішили відкладати зі спадкодавцем. Проте ОСОБА_3 не захотіла таким чином розпорядитися цими коштами, а потім тільки через два роки після смерті батька подала заяву про прийняття спадщини. А пам`ятник досі не поставили.

Представник позивача підтримала позовну заяву, вказувала, що спадкодавець ОСОБА_4 тривалий час проживав разом з ОСОБА_2 , між ними склалися теплі взаємні відносини, які притаманні подружжю. У них був спільний побут, спільний бюджет, вони мали спільна права та обов`язки. Теплі відносини як подружжя, підтверджують навіть родичі померлого, його брат та сестра, сусіди, які проживали поряд, які допитані як свідки у судовому засіданні. Про такі ж відносини вказують письмові докази, зокрема листування між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та інші письмові. Надані стороною позивача докази підтверджують, що померлий проживав за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою він проживав з грудня 2022 року і до моменту смерті. Надані стороною позивача докази спростовують твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що він проживав разом з нею за місцем реєстрації, і що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не було взаємних стосунків, які притаманні подружжю, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин. А сплата комунальних платежів свідчить лише про те, що батько намагався допомогти своїй доньці утримувати майно.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 25.04.2023 року заперечувала проти задоволення позову та вказала, що її батько ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не проживали однією сім`єю як подружжя. Її батько проживав разом з нею та її донькою за місцем реєстрації: АДРЕСА_3 . Її Батько лише ходив до ОСОБА_2 , але там не проживав. Вказувала, що батько платив за комунальні послуги. В останнє судове засідання 11.07.2023 року відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань суду не надала.

Відповідач Полтавська міська рада належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ,заяв та клопотань до суду не надавали.

Суд, заслухавши позивача та її представника, відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті. Останнім місцем реєстрації ОСОБА_4 було: АДРЕСА_3 .

Після його смерті залишилося спадкове майно: грошові заощадження, що знаходяться на збереженні в АК КБ «ПРИВАТБАНК».

ОСОБА_2 прийняла після смерті ОСОБА_4 спадщину, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шимки О.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2022 року відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на підставі ст. 1264 ЦК України після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на грошові заощадження, що знаходяться на збереженні в АК КБ «ПРИВАТБАНК».

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою ОСОБА_4 , показала, що брат перебував у шлюбі з ОСОБА_7 , від шлюбу у них є донька ОСОБА_3 . З кінця 2002 року ОСОБА_4 почав жити з ОСОБА_2 за місцем проживання останньої. Все ці роки до смерті вони прожили разом як чоловік та дружина, вели спільний побут та мали спільний бюджет. Коли брат хворів турбувалася за нього ОСОБА_2 . До доньки ходив та спілкувався з нею, дуже її любив, допомагав їй. Похоронами займалася ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , рідний брат померлого, показав, що брат був одружений, але з ОСОБА_2 почав жити десь у 2002-2003 році, у квартирі останньої. Він часто бував у них вдома. Коли їздили до батьків, то він на своїй машині заїздив до брата та забирав разом з ОСОБА_2 . Вказував, що вони жили як подружжя.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що проживає на одній сходовій клітці разом з ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 . Знає ОСОБА_4 понад 18 років, спілкувалися з ними по-сусідськи. ОСОБА_4 постійно проживав разом з ОСОБА_2 , вважав їх подружжям, бо вони все робили разом. Зранку ОСОБА_4 йшов на роботу, а ввечері повертався. Якщо не кожен день він його бачив, що дуже часто. Сумнівів, що ОСОБА_4 постійно проживає у вказаній квартирі не було, як і сумнівів, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 живуть як подружжя.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. При цьому вказано, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правилами ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 чинній на час відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підтвердження факту проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем надано також письмові докази: листування між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , спільні сімейні фотографії з матір`ю та родичами ОСОБА_4 , протоколом замовлених послуг обладнання № 2186258 від 04.02.2013 року, в якому ОСОБА_4 вказав адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , документ та квитанція про оплату, який підтверджують купівлю пральної машина від 27.01.2010 року, замовлення та оплата послуг Інтернету, де ОСОБА_10 зазначив стаціонарний телефон за вказаною адресою; копіями різних документів, належних ОСОБА_4 , оригінали яких знаходяться у ОСОБА_2 , зокрема диплом про закінчення технікуму ОСОБА_4 , його трудова книжка.

Враховуючи вищевикладене, на переконання суду позивачем надано належні та допустимі докази ведення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільного господарства, наявності у них спільного бюджету і витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а також притаманних подружжю відносин. Суд приходить до висновку, що позивачем переконливо доведено позовні вимоги, а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з кінця 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн..

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2002 року і до 24 липня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 17 липня 2023 року.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5

Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_6

Відповідач 2: Полтавська міська рада, місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 36

Суддя Л.В.Гольник