Справа № 752/1054/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Алла Олегівна, про оскарження рішення, дії та бездіяльності державного та приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльності державного виконавця, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 2800, 00 дол. США та судовий збір у розмірі 840,80 грн. На виконання даного рішення у справі №752/1054/21 Деснянським районним судом м. Києва 25.10.2022 року видано два виконавчі листи. 10.04.2023 року скаржник поштою, реєстрованим поштовим відправленням надіслав на адресу Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву від 10.04.2023 року про примусове виконання рішення. 18.04.2023 року державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) було прийнято повідомлення №71583513/3 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання. Приписами абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Отже, з врахуванням норм абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлення заінтересованої особи2 від 18.04.2023 №71583513/3 мало бути надіслано скаржнику не пізніше ніж 19.04.23. Однак, було направлено лише 27.04.2023 року, що є очевидним грубим порушенням. Зміст повідомлення Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18.04.2023 року №71583513/3 свідчить, що виконавчий документ був повернутий ОСОБА_1 згідно п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, законні підстави для цього у заінтересованої особи2 були відсутні. Доказів на підтвердження протилежного у заінтересованої особи2 немає. Це свідчить про протиправність повідомлення від 18.04.2023 №71583513/3, яким порушаються права скаржника на виконання судового рішення на завершальній стадії судового процесу. У зв`язку з вищевикладеним скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо порушення строків надіслання повідомлення від 18.04.23 №71583513/3 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання; визнати неправомірним повідомлення від 18.04.2023 року №71583513/3 Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і, зобов`язати Деснянське ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повторно розглянути заяву від 10.04.2023 року про примусове виконання рішення з врахуванням правової оцінки, наданої судом; стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 52000,00 грн.

Скаржник та представник скаржника в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві просять проводити розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності скаржника та його представника, за наявних у справі матеріалів.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів.

Представник заінтересованої особи - Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) - у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у заяві просить відмовити у задоволені скарга та проводити розгляд у відсутність представника відділу Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2023 року Повідомленням старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Дяченко А.О., керуючись п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що згідно виконавчого документа боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частина 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає вимоги до виконавчого документа.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» Приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Як зазначено у п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Як вбачається з матеріалів скарги боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Голосіївського району.

Суд вважає слушними зауваження державного виконавця стосовно того, що згідно виконавчого документа боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

У відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбаченихпунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно п. 5 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, документ виконавчого провадження, який направляється у паперовому вигляді, формується виконавцем у Системі до друку та вноситься до журналу реєстрації вихідної кореспонденції протягом 24 годин з моменту формування. Документ виконавчого провадження в паперовому вигляді передається державним виконавцем на відправку відповідальній особі органу державної виконавчої служби (направляється приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) протягом 24 годин з моменту його формування.

Суд вважає, що в ході розгляду справи скаржником не доведено належними доказами неправомірність дій та бездіяльності державного виконавця щодо винесення оскаржуваного повідомлення, порушення строків направлення повідомлення, як і не доведено наявність підстав для скасування прийнятого державним виконавцем повідомлення.

Частина 3 ст. 451 ЦПК України передбачає, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За ч. 1 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6«Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом не було встановлено, а скаржником не доведено достатніми доказами підстави, з якими закон пов`язує можливість визнання спірного повідомлення державного виконавця неправомірним та зобов`язання прийняти заяву про примусове виконання рішення суду, а тому суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене також не підлягає задоволенню і вимога скаржника щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Алла Олегівна, про оскарження рішення, дії та бездіяльності державного та приватного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 14 липня 2023 року.

Суддя О.В.Лісовська