Справа № 202/1509/23
Провадження № 2/202/1042/2023
16 червня 2023 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
судді Доценко С. І.,
за участю секретаря Тарасової К.О.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у сторін від шлюбу народилась донька ОСОБА_4 . В 2012 році шлюбні відносини між сторонами припинились, вони стали проживати окремо. 06.09.2013 року шлюб було розірвано. З червня 2018 року донька стала проживати з позивачем, який сам утримує та виховує доньку. Відповідачка самоусунулась від виховання дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надавала, з донькою не спілкується до теперішнього часу її життям не цікавиться. Тому просив суд позбавити відповідачку батьківських прав та імен ти на утримання дитини.
09.02.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
11.05.2023 року ухвалою суду підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.
Позивач пояснив, що з відповідачкою перебував в шлюбі, але розлучився тому що вона стала зловживати спиртними напоями та вести аморальний спосіб життя. Після розлучення дитина залишилась проживати з матір`ю та бабусею.Після смерті бабусі, йому почали телефонувати із школи та повідомляти, що мати не приділяє уваги дитині. В 2018 році він забрав доньку до себе на літні канікули. Домовились з матір`ю, що по закінченню канікул він привезе доньку на лінію розмежування , на блокпост,а вона зустріне доньку та забере . Але ж в призначений час вона на блокпост не приїхала та доньку не забрала. З цього часу дитина проживає з ним. Мати з дитиною не спілкується, її життям не цікавиться, матеріально не підтримує доньку. При цьому, при вирішенні питань щодо дитини, потрібна згода матері, яка не дає про себе знати і зараз невідомо де перебуває. Тому просив , в інтересах дитини позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини.
Відповідачка до судового засідання неодноразово не з`явилась, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, у зв`язку з чим, за згодою позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає порядку, встановленому ст.ст.280-281 ЦПК України.
Представник Органу опіки та піклування служби у справах дітей Краматорської міської ради в судове засідання не з`явився, але направлено поштою висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2017 року (актовий запис про народження №1232 від 21.11.2008 року, зареєстрований міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області).
Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дисципліна і порядок сім`ї мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Аналогічні положення викладені і в ст. 150 Сімейного Кодексу України.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При досліджені наданих доказів встановлено згідно, що згідно з Акту проживання, складеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку« Промінь» позивач ОСОБА_1 проживає з донькою ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 .
З повідомлення ліцею №4 «Успіх» Краматорської міської ради Донецької області №11 від 18.01.2023 року, неповнолітня дитина ОСОБА_4 навчається в зазначеному навчальному закладі у 8 класі. Мати дитини контакту зі школою не підтримує, участі в вихованні дитини не приймає.
Згідно висновку Органу опіки та піклування служби у справах дітей Краматорської міської ради від 01.04.2023 року встановлено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним та відповідає інтересам дитини, оскільки відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
На підставі ст.171 СК України суд вислухав думку неповнолітньої ОСОБА_4 , яка підтримала позицію батька про позбавлення її матері ОСОБА_3 батьківських прав, тому що з 2018 року вона мати не бачила. Відповідачка з нею не спілкується і ніякого інтересу до її життя не виявляє.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка по справі проживає окремо від дитини, не спілкується більше 4 років, матеріальної допомоги їй не надає, морально не підтримує, участі у вихованні не приймає, не цікавиться її схильностями та здібностями,її здоров`ям, тобто не виявляє належного батьківського піклування, що свідчить, на думку суду, про свідоме, злісне нехтування батьківськими обов`язками щодо дитини.
Всі питання щодо виховання та забезпечення дитини необхідним вирішуються батьком дитини - позивачем по справі, без участі та підтримки з боку відповідачки.
Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками.
Враховуючи викладене, суд вважає, що є достатньо даних, які свідчать про навмисне, злісне невиконання відповідачкою своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки протягом тривалого часу вона не проявляє турботи, уваги, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклуються про стан її здоров`я та розвитку, не спілкується з дитиною, а тому, на думку суду, позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам неповнолітньої дитини.
Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню понесені ним при звернені до суду витрати по сплаті судового збору в сумі 1073.60 грн., оскільки рішення ухвалено на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4,5,10,81,89,141, 259, 263-265, 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 (адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_2 ) відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у розмірі 1073,60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І. Доценко