Справа № 755/6661/23
"13" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, -
19.05.2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги за період з 01.06.2021 року по 01.04.2023 року в розмірі 6770,66 грн.; витрати від інфляції в сумі 74,51 грн. за період з 01.06.2021 року по 01.02.2022 року, 3 відсотки річних в сумі 43,51 грн., які розраховані позивачем за період з 01.06.2021 року по 01.02.2022 рік, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 року, та авізо №293 від 27.04.2006 року, житловий будинок АДРЕСА_1 переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у вищезазначеному будинку на підставі свідоцтва про право власності від 03.02.2006 року. Позивач вказує, що у вказаному будинку ТОВ «Новобудова» безперебійно надає житлово - комунальні послуги, однак, відповідач не сплачує за спожиті комунальні послуги. Вказує, що рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 від 09 червня 2016 року та від 09 грудня 2019 року, ТОВ «Новобудова» призначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який є обов`язковим для виконання усіма співвласниками. Згідно Договору №14-б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2021 року та кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, ціна послуги з управління становить 7,54 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором, відповідач не здійснював систематично оплату наданих Позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком, у зв`язку з чим виникла заборгованість, сума якої за період з 01.06.2021 року по 01.04.2023 року становить 6770,66 грн., на яку позивачем нараховано витрати від інфляції, та 3 % річних.
Ухвалою суду від 23.05.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», станом на 13.07.2023 року, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Предметом регулювання Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189-VIII є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.
Згідно зі статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03 лютого 2006 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (а. с. 12).
Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 року, авізо №293 від 27.04.2006 року, житловий будинок АДРЕСА_1 переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування (а. с. 10,11)
28 лютого 2020 року між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого, управитель зобов`язався надавати співвласникам послуг з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. (а. с. 13-15)
Згідно п. 10 Договору, ціна послуги за управління будинком становить 7,42 грн., та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку у розмірі 6,34 грн. та винагороду управителю у розмірі 1,08 грн. на місяць.
Згідно кошторису витрат на послуг з управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який вводиться в дію з 28 лютого 2021 року, ціна послуги з управління становить 6,46 грн. за кв. м. та винагорода управителя у розмірі 1,08 за 1 кв. м., а з 01.01.2022 року 8,75 грн. за один кв. метр на місяць (а. с. 16, 17)
01 вересня 2016 року між ТОВ «Селтік ТБО» та ТОВ «Новобудова» було укладено Договір про надання послуг з вивезення роздільно зібраних твердих побутових відходів (ТПВ), згідно якого, вартість вивезення та утилізації одного кубічного метру відходів становить 46,80 грн.
Згідно розрахунку вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів на 1 особу, вартість послуги з вивезення твердих побутових відходів становить 20,84 грн. (а. с. 22)
На підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, ТОВ «Новобудова» долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій за квартирою АДРЕСА_3 , де безпосередньо зазначено - заборгованість з 01 червня 2021 року по квітень 2023 рік - 6770,66 грн. (а.с. 23)
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору ТОВ «Новобудова» правомірно пред`явлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 6770 грн. 66 коп., яка нарахована позивачем за період з 01.06.2011 року по 01.04.2023 рік, нарахований індекс інфляції у сумі 74,51 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 43,51 грн., за період з 01.06.2021 року по 01.02.2022 рік.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, ст. 625 Цивільного кодексу України, , ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», , ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за послуги управління будинком в сумі 6770 грн. 66 коп., яка нарахована позивачем за період з 01.06.2021 року по 01.04.2023 рік, нарахований індекс інфляції у сумі 74,51 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 43,51 грн., а всього 6888 (шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 96 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн..
Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 13.07.2023 року.
Учасники справи:
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ).