Справа №760/5594/15-ц 2-зз/760/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , про скасування заходів забезпечення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 звернулися до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою про скасування заходів забезпечення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 липня 2015 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва було задоволено заяву представника позивачів про забезпечення позову, якою накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено Дев`ятій київській держаній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право власності на спадщину на вищевказану квартиру. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2015 року, яке рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року змінено лише в частині розподілу судових витрат, визнано недійсним свідоцтво про право власності від 26 червня 2012 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначає, що на даний час відпала необхідність у арешті квартири, оскільки цивільна справа була розглянута, а рішення суду від 13 жовтня 2015 року було виконано. Водночас, наявність арешту квартири перешкоджає позивачам здійснити її приватизацію.

Враховуючи викладене, необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову відпала, тому звернулися до суду з вказаною заявою.

30 червня 2023 року представник заявників подав до суду заяву про залишення вказаної заяви про скасування заходів забезпечення позову без розгляду.

Заявники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, 12 липня 2023 представник заявників подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявників, в якій зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі та просив заяву про залишення без розгляду не розглядати, а заяву про скасування заходів забезпечення задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили. Водночас, матеріали справи містять заяву заінтересованої особи ОСОБА_4 про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом установлено, що у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року вказаний позов було забезпечено шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено Дев`ятій київській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право власності на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 26 червня 2012 року на квартиру АДРЕСА_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації судовий збір у розмірі 243,60 грн на користь кожного з позивачів.

03 грудня 2015 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про перегляд заочного рішення суду від 13 жовтня 2015 року.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2015 року змінено в частині солідарного стягнення судових витрат з відповідачів, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києві від 04 квітня 2016 року залишено без змін.

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини сьомої-восьмої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Згідно з частиною першою, третьої статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

З огляду на викладене, рішення суду про задоволення позову, вступило в законну силу, а питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішувалося.

Як вбачається з листа Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 грудня 2022 року за вих. № 172881, на примусовому виконанні у Відділ перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання ухвали від 20 липня 2015 року № 760/5594/15-ц Солом`янського районного суду м. Києва про накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 05 серпня 2015 року на виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 337181082 від 27 червня 2023 року наявний арешт квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 19793387 від 05 серпня 2015 року.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті (пункт 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За наведених обставин суд погоджується з доводами представника заявників про те, що на даний час необхідність збереження арешту відпала, оскільки позов було задоволено, на даний час рішення суду набрало законної сили та воно виконано в повному обсязі, а наявність арешту перешкоджає заявникам в здійсненні приватизації вищевказаної квартири.

На підставі викладеного, керуючись статтею 41 Конституції України, статтею 391 ЦК України, статями 158, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 20 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати заборону Дев`ятій київській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право власності на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна