Ухвала

10 липня 2023 року

місто Київ

справа № 752/15306/21

провадження № 61-9449ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року

за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України, Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло, визнання права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з позовом до Національної академії наук України, Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати недійсним з дати видання та скасувати розпорядження управління справами Національної академії наук України від 13 жовтня 1997 року № 1559;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло від 13 жовтня 1997 року, видане управлінням справами Національної академії наук України на підставі розпорядження від 13 жовтня 1997 року № 1559;

- визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 14 грудня 2022 року Голосіївський районний суд міста Києва залишив без задоволення позов ОСОБА_1 .

Постановою від 16 травня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 22 червня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цих судових рішень визначив те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц, за змістом яких початок відліку часу відсутності особи визначається від дня, коли ця особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатися намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, яка втратила право на житло, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин її тривалої відсутності;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 265/3035/19, щодо застосування частини другої статті 405 ЦК України;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-125цс12, відповідно до яких члени сім`ї відповідача, які проживали з ним, мали право на приватизацію квартири, незважаючи на те, що не були в ній зареєстровані, оскільки право осіб на приватизацію пов`язується не з фактом їх реєстрації у спірній квартирі, а з їх правом на житло та фактом проживання у квартирі.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/15306/21 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України, Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло, визнання права користування квартирою.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак