ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/812/22 Номер провадження 22-ц/814/3031/23Головуючий у 1-й інстанції Коновод О.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Абрамова П.С., Дряниці Ю.В.

розглянула в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Павелка Руслана Сергійовича на додаткове рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2022 року, у складі судді Коновод О.В., повний текст якого складено 29.12.2022, за заявою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Єрмака Олега Віталійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

Додатковим рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Єрмак Олега Віталійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 548/812/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати понесені ОСОБА_2 на правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. сплачених 12 серпня 2022 року ОСОБА_2 Адвокатському бюро «Іванова» на підставі Договору про надання правової допомоги від 12 серпня 2022 року.

З додатковим рішенням не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Павелко Руслан Сергійович та подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права. просить скасувати додаткове рішення та заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що питання про стягнення витрат на правничу допомогу було вирішено рішенням суду першої інстанції від 11.10.2022 року, яким відмовлено у стягненні витрат на правничу допомогу, заява ОСОБА_2 подана поза межами строку встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тому підлягає залишенню без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Єрмак О.В. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та без змін додаткове рішення суду, яке вважає законним і обґрунтованим, а також стягнути витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 5000 грн. У відзиві представник позивача за зустрічним позовом вказує, що повний текст рішення отримав на електронну адресу зареєстровану в системі «Електронний суд» та в систему «Електронний суд» 07.11.2022 року, отже останнім днем надання доказів понесених судових витрат пов`язаних з розглядом справи в суді є 12.11.2022 року. Заява про ухвалення додаткового рішення подана 10.11.2022.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до положень ч. 1 ст. 369 цього Кодексу без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що в червні 2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Павелко Р.С. звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою суду від 04.07.2022 року по цивільній справі за вказаним позовом відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

07.09.2022 представник ОСОБА_2 адвокат Єрмак О.В. звернувся до суду першої інстанції з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів громадянського стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство.

Ухвалою суду від 07.09.2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів громадянського стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство, об`єднавши в одне провадження. Відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.10.2022 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, залишено без розгляду.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 11.10.2022 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.11.2022 року, позов ОСОБА_2 , представник позивача: адвокат Єрмак Олег Віталійович до ОСОБА_1 , представник відповідача: адвокат Павелко Руслан Сергійович, за участю третьої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів громадянського стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство - задоволено.

Виключено відомості про батьківство ОСОБА_2 з актового запису № 725 від 23 червня 2022 року, зробленого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернуто ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 06.09.2022 року за квитанцією № 5000-0807-0076-6969 в сумі 992,40 грн., тобто в розмірі 496,20 грн.

В іншій частині позовних вимог -відмовлено.

У жовтні 2022 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Єрмак Олег Віталійович звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 548/812/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство.

Заява вмотивована тим, що рішенням суду від 11.10.2022 року у частині стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням позивачу правової допомоги, суд відмовив на підставі того, що стороною позивача за зустрічним позовом не надано суду доказу понесених витрат.

Додатковим рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 29.12.2022 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Єрмак Олега Віталійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 548/812/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати понесені ОСОБА_2 на правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. сплачених 12 серпня 2022 року ОСОБА_2 Адвокатському бюро «Іванова» на підставі Договору про надання правової допомоги від 12 серпня 2022 року.

При постановленні вказаного додаткового рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивач, заявивши у позові про стягнення витрат на правничу допомогу, дотримався вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подавши заяву про стягнення витрат на правничу допомогу 10.11.2022; відповідач своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не скористався. З цих підстав суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки за зустрічним позовом на користь позивача витрати на правничу допомогу у повному обсязі.

Колегія суддів частково погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України ).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа N 755/9215/15-ц, провадження N 14-382цс19.

Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що у позовній заяві представник позивач адвокат Єрмак О.В. просив стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати по справі, які очікує понести в розмірі 12000 грн. Отже у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України стороною позивача за зустрічним позовом було зроблено відповідну заяву.

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_2 , підтверджуються договором про надання правової допомоги від 12.08.2022 року; актом про виконання умов Договору від 07.11.2022 року про надання правової допомоги від 12.08.2022 року; квитанціями про сплату правової допомоги в розмірі 12 000 гривень, які додані до поданої 10.11.2022 заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат (а.с. 91-109).

Водночас, як убачається з матеріалів справи, та вказане залишилося поза увагою місцевого суду, 10.10.2022 представник відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Павелко Р.С. подав заяву, сформовану в системі «Електронний суд», про зменшення витрат на правничу допомогу, в якій послався на те, що у підготовчому засіданні ОСОБА_1 визнала позовні вимоги, а розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (а.с. 75-81).

Враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги підстави та предмет позову у цій справі, яка не є надскладною, з огляду на те, що сторона відповідача за зустрічним позовом у підготовчому засіданні визнала позовні вимоги, подавши відповідну заяву та просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, враховуючи обсяг правничої допомоги, наданої адвокатом Єрмаком О.В. позивачу ОСОБА_2 , колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат, які поніс ОСОБА_2 у зв`язку з наданням правничої допомоги адвокатом Єрмаком О.В., неспівмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт .

За таких обставин, виходячи з вимог розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну додаткового рішення та зменшення розміру стягнутих з ОСОБА_1 судових витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу, сплачених 12 серпня 2022 року Адвокатському бюро "Іванова" на підставі Договору про надання правової допомоги від 12 серпня 2022 року, з 12000,00 грн до 3000,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. п. 3, 4, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Павелка Руслана Сергійовича задовольнити частково.

Додаткове рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2022 року змінити у розмірі стягнутих з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу, сплачених 12 серпня 2022 року ОСОБА_2 Адвокатському бюро "Іванова" на підставі Договору про надання правової допомоги від 12 серпня 2022 року, зменшивши їх розмір з 12000,00 (дванадцять тисяч гривень) до 3000,00 грн (три тисячі гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10.07.2023.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

П.С.Абрамов