Номер провадження: 22-ц/813/133/23
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.06.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/14786/16

Номер провадження: 22-ц/813/133/23

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія»,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Лукіна Олега Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , про призначення експертизи під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди, за апеляційними скаргами адвоката Лукіна Олега Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , та Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Целуха А.П. 15 лютого 2019 року,

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 246 068,90 грн., з яких: - 145 127,25 грн. фактична матеріальна шкода; - 96 031,80 грн. - інфляційні втрати; - 8 898,49 грн. - 3% річних; - 1 222,34 грн. - вартість проведення автотоварознавчого дослідження; 2) стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування у розмірі ліміту 50 000 грн., пеню на суму страхової виплати у розмірі 52 10,96 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів пропорційно судові витрати.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що 15.08.2014 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не впевнився у безпеці руху на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «VolvoXC90», реєстраційний номер - НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок цієї ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винність відповідача підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2016 року у справі №521/4624/15, в якій вказано факт порушення ОСОБА_2 п.10.1, п. 11.3 ПДР України, в результаті чого сталась ДТП. ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті вищеописаної ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав чисельні технічні пошкодження, після яких відновленню не підлягає. Тобто, ОСОБА_1 була нанесена матеріальна шкода.

Для оцінки нанесеного збитку автомобілю марки Volvo позивач звернувся до судового експерта - Косак А.П. для проведення експертного автотоварознавого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної автомобілю позивача, та отримав заключення №14/О-27 від 05 вересня 2014 року. Сума завданого збитку відповідно до зазначеного заключення складає -195 127, 23 грн..

Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом ОСЦВ № АС/8558743, який був дійсний до 16 листопада 2014 року. У зв`язку з вказаним він звернувся до страхової компанії із вимогою про виплату страхової компенсації. Проте страхова компанія ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на сьогоднішній день досі не виплатила страхове відшкодування.

Оскільки, відповідно до страхового полісу АС № 8558743 сума франшизи становить - 0 (нуль) грн., то сума страхової виплати яка підлягає відшкодуванню ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_1 , внаслідок ДТП та пошкодження його автомобіля, становить - 50 000 грн..

3 урахуванням пені заборгованість відповідача - ПрАТ «УТСК» перед ОСОБА_1 складає 55 210,96 грн..

Крім того, позивач зазначив, що з моменту пригоди пройшло два роки, тому просив крім матеріального збитку стягнути також інфляційні втрати та 3 % річних (Т. 1, а. с. 2 - 5).

У запереченнях на позов ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК») просить у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УТСК» відмовити.

Представник страхової компанії зазначив, що ОСОБА_3 до ПрАт «УТСК» взагалі не звертався. Тобто про його вимогу щодо виплати страхового відшкодування ПрАТ «УТСК» стало відомо лише після отримання позовної заяви по даній справі.

ОСОБА_3 не звертався до ПрАТ «УТСК» ані з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, ані з заявою про виплату страхового відшкодування.

Щодо тверджень позивача про те, що після винесення постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року, він звертався до ПрАт «УТСК» з вимогою про виплату страхового відшкодування, представник страхової компанії зазначив, що позивач конкретно не вказує коли саме він звернувся з даною вимогою, крім того не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його звернення до ПрАТ «УТСК».

Згідно пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров?ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, представник відповідача зазначає, що перебіг даного строку підлягає обчисленню саме з моменту дорожньо-транспортної пригоди (у даному випадку - 15 серпня 2014 року), а не з моменту ухвалення постанови, яким встановлена вина особи, яка заподіяла шкоду.

Зважаючи на викладені обставини, 03 листопада 2016 року ПрАТ «УТСК» було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 у зв?язку із тим, що ним не було подано заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (Т. 1, а. с. 40 - 41, 56 - 57).

Адвокат Ксенофонтова Г.І., діюча від імені ОСОБА_2 , у запереченнях на позовну заяву просить позовну заяву залишити без задоволення.

Зазначає, що наданий позивачем висновок експерта не містить всіх необхідних даних, які були предметом дослідження. Позивачем не надано даних про вартість транспортного засобу після ДТП тобто в пошкодженому вигляді, тому не можливо встановити розмір матеріальної шкоди, який необхідно відшкодувати позивачу в тому випадку, коли він не заявляє вимог про визнання транспортного засобу фізично знищеним. Крім того, якщо вказана вимога не була заявлена, то не можливо відшкодувати різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та після ДТП. Відповідач заперечує щодо вимог про стягнення витрат за проведення експертизи, оскільки обов`язок щодо його відшкодування покладений на страховика. Стягнення штрафних санкцій не застосовується до відносин про відшкодування шкоди (Т. 1, а. с. 51 - 54, 123 - 186).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року задоволено частково вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 ..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі ліміту 50 000 грн..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті проведення експертизи у розмірі 1 222,34 грн..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 пеню у звьязку з простроченням виплати страхового відшкодування у розмірі 5 210,96 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 85 813,14 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 858,13 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до висновку експертизи № 002-КОВ/18 від 30.10.2018 року матеріальна шкода нанесеного транспортного засобу «VolvoXC90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на день ДТП 15.08.2014 року дорівнює її ринковій вартості та складає 192 653,73 грн.. Вартість утилізації автомобіля «VolvoXC90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП становить 56 840,32 грн..

Вартість відновленого ремонту транспортного засобу марки «VolvoXC90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевищує її ринкову вартість. Ринкова вартість транспортного засобу марки «VolvoXC90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15 серпня 2014 року, становить 56 840,32 грн..

Оскільки, позивач відмовляється передати відповідачу пошкоджений автомобіль після відшкодування збитків, то суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму відшкодування шкоди в розмірі 85 813,41 грн., що складає різницю між вартістю матеріальної шкоди в розмірі 192 653,73 грн. та ринкової вартості автомобіля VolvoXC90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15 серпня 2014 року, в розмірі 56 840,32 грн. з урахуванням ліміту страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. (192 653,73 грн. 56 840,32 грн. 50 000 грн. = 85 813,41 грн.).

Позовні вимоги позивача про індексацію суми майнової шкоди та стягненню 3% річних не підлягають задоволенню оскільки ст. 625 ЦК України на вказані правовідносини не поширюється.

Ліміт страхового відшкодування від ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» становить 50 000 грн., який не був сплачений.Страхова компанія ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повинна доплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000 (ліміт страхового відшкодування) + 5 210,96 (сума пені) + 1 222,34 (за проведення звіту) = 56 433,30 грн.. (Т. 2, а. с. 18 - 21).

В апеляційній скарзі адвокат Лукін Олег Олександрович, діючий від імені ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом не було враховано всіх обставин справи, а саме - не було досліджено всіх обставин, які спричинили ДТП, та порушення ПДР; 2) висновок експерта №002-КОВ/18 від 30.10.2018 року суперечить матеріалам справи (Т. 2, а. с. 24 - 29).

Разом з апеляційною скаргою адвокатом Лукіним О.О., діючим від імені ОСОБА_2 , заявлено клопотання про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи з дослідженням обставин утворення комплексу механічних пошкоджень, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) ???Де щодо границь проїжджої частини розташовувалося місце зіткнення? 2) ??Під яким кутом розташовувалися транспортні засоби в момент первинного

контактування? 3) ???Який механізм даної події? 4) ???Спроможні з технічної точки зору свідчення водія Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 про механізм даної події? 5) ???Спроможні з технічної точки зору свідчення водія Volvo CX90, реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 про механізм даної події ? 6) ???Як слід було діяти водію Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 відповідно до вимог ПДР в умовах даної події ? 7) ???Як слід було діяти водію Volvo CX90, реєстраційний номер НОМЕР_4 відповідно до вимог ПДР в умовах даної події ? 8) ???Мав водій Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_3 технічну можливість запобігти даній події? 9) ???Мав водій Volvo CX90, реєстраційний номер НОМЕР_2 технічну можливість запобігти дану подію ? 10) ????Як слід було діяти водієві Volvo CX90, реєстраційний номер НОМЕР_4 відповідно до вимог ПДР в умовах даної події ? 11) ????Як слід було діяти водієві Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідно до вимог ПДР в умовах даної події ? 12) ????Знаходилися дії водія Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_3 в причинному зв?язку з настанням даної події ? 13) ????Знаходилися дії водія Volvo CX90, реєстраційний номер НОМЕР_4 в причинному зв?язку з настанням даної події ? (Т. 2, а. с. 37 - 39).

В апеляційній скарзі ПрАТ «УТСК» просить скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УТСК».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що судом не було враховано, що згідно пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров?ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, представник відповідача зазначає, що перебіг даного строку підлягає обчисленню саме з моменту дорожньо-транспортної пригоди (у даному випадку - 15 серпня 2014 року), а не з моменту ухвалення постанови, яким встановлена вина особи, яка заподіяла шкоду.

Зважаючи на викладені обставини, 03 листопада 2016 року ПрАТ «УТСК» було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 у зв?язку із тим, що ним не було подано заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо тверджень позивача про те, що після винесення постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року він звертався до ПрАТ «УТСК» з вимогою про виплату страхового відшкодування, зазначив що позивач конкретно не вказує, коли саме він звернувся з даною вимогою до страхової компанії, крім того не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його звернення до ПрАТ «УТСК» (Т. 2, а. с. 55 - 57).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.03.2019 року (головуючий суддя - Ващенко Л.Г.) матеріали цивільної справи повернуто до суду першої інстанції для належного оформлення (Т. 2, а. с. 43 - 44).

Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя - Ващенко Л.Г.) від 22.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року (Т. 2, а. с. 50 - 51).

Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя - Ващенко Л.Г.) від 15.05.2019 року відкрито апеляційне за апеляційною скаргою ПрАТ «УТСК» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року (Т. 2, а. с. 68 - 69).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.05.2019 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 76).

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 20.07.2021 року №1612/0/15-21 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу було передано судді-доповідачу - Гірняк Л.А..

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 року №126/0/15-23 суддю ОСОБА_5 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.03.2023 року прийнято до провадження вказану цивільну справу іншої колегії суддів. Призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 235 - 235 зворотна сторона).

22.05.2023 року від ПрАТ «УТСК» надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

22.06.2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом та його перебуванням за межами міста.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Щодо клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 поза межами міста, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження вказаних обставин, які викладені у клопотанні про відкладення розгляду справи, ОСОБА_2 не надано жодного доказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Варто зауважити, що зазначену заяву було направлено в електронному вигляді. При цьому вона не містить електронного цифрового підпису, у порушення норм ЦПК України та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду клопотання про призначення експертизи, колегія суддів вважає можливим розглянути клопотання про призначення експертизи за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про призначення по справі транспортно-трасологічної експертизи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових винятках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в рамках справи №521/4624/15-п, було проведено транспортно-трасологічну експертизу №24339/15-52/4935/16-52 від 29 березня 2016 року.

Колегія суддів зазначає, що наведені в клопотанні про призначення експертизи питання не є предметом розгляду вказаної справи, а саме - не є предметом розгляду питання щодо порушення правил дорожнього руху.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що заявником не доведено поважність причин неможливості заявлення такого клопотання у суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від останнього.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання адвоката Лукіна Олега Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи необхідно відмовити.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в призначенні експертизи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 103, 268, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Лукіна Олега Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 10 липня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова