Справа № 450/2010/23 Провадження № 2/450/1037/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук І.І.

при секретарі Покидько Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Капля Аліна Степанівна до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

представник позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. 03.05.2023 року звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 8 799, 19 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 073, 60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.09.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 145918978, забезпечений транспортний засіб "Dacia Solenza" д.н.з. НОМЕР_1 . 04.02.2020 року о 17:50 год. в м. Львів, по вул. Володимира Великого, буд. 51, мала місце ДТП, за участю забезпечного транспортного засобу "Dacia Solenza" д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу "Kia Sorento" д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб "Kia Sorento" д.н.з. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої як водія транспортного засобу "Dacia Solenza" д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ". Постановами Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.03.2020 року у справах № 450/566/20 та № 450/565/20 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № 145918978, на підставі страхового акту № 20.18 та заяви про страхове відшкодування, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб "Kia Sorento" д.н.з. НОМЕР_2 складає 8 799, 19 грн. ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" відшкодувало власнику ТЗ "Kia Sorento" д.н.з. НОМЕР_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 8 799, 19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9928 від 07.07.2020 року. У відповідності до вимог ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишила місце ДТП, у ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" виникло право зворотньої вимоги (регресу) до ОСОБА_2 у сумі 8 799, 19 грн. 01.12.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" укладено Договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги від ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_1 . Вказує, що представником ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було направлено до ОСОБА_2 претензію про відшкодування збитків, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для повернення суми страхового відшкодування. На підставі наведеного, просить позов задоволити.

Ухвалою від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань, пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 145918978. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу "Dacia Solenza" д.н.з. НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам.

Відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.03.2020 року у справі № 450/565/20, 04.02.20202 року о 17 год. 30 хв. у м. Львів, вул. Володимира Великого, 51, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем DACIA SOLENZA д.н.з. НОМЕР_1 , проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін при русі заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасниками руху, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим ОСОБА_2 порушила вимоги п. 1.5, 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.03.2020 року у справі № 450/566/20, 04.02.20202 року о 17 год. 30 хв. у м. Львів, вул. Володимира Великого, 51, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем DACIA SOLENZA д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, не залишилася на місці пригоди та не повідомила орган чи підрозділ поліції, чим порушила вимоги п. 2.10 (А, Д) Правил Дорожнього руху України. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн.

За ст. 79 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та з майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з платіжного доручення № 9928 від 07.07.2020 року, страховиком ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" на підставі страхового акта № 20.18 від 30.03.2020 року та заяви про страхове відшкодування від 12.02.2020 року, було виплачено власнику транспортного засобу "Kia Sorento" д.н.з. НОМЕР_2 страхове відшкодування в розмірі 8 799, 19 грн.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо,) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 07.07.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 9928 від 07.07.2020 року.

Між ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" та ФОП ОСОБА_1 01.12.2021 року було укладено Договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" до ОСОБА_2 перейшло до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Таким чином, позивач, як новий кредитор, отримала право зворотньої вимоги (регресу) про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП, у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № 145918978 від 11.09.2019 року у розмірі 8 799, 19 грн.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу завдані збитки у розмірі 8 799 грн. 19 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн. Суд вважає, що наведена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, внаслідок її доведеності та обґрунтованості.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами частини 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, а також постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року в справі № 904/4507/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

З матеріалів даної справи вбачається, що на підтвердження понесених ФОП ОСОБА_4 витрат на правничу допомогу, суду надано: 1) Договір про надання правової допомоги № 2 від 01.12.2021 року; 2) Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 04.04.2023 року; 3) Квитанція від 04.04.2023 року.

Згідно наданого договору вбачається, що між адвокатом Каплею Аліною Степанівною та ФОП ОСОБА_1 , укладено договір про надання правової допомоги № 2 від 01.12.2021 року.

Так, на виконання умов, визначених розділом 5 Договору, укладено Акт приймання-передачі наданих послуг від 04.04.2023 року, відповідно до якого вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням її вартості, що складає фіксований розмір вартість послуг виконавця за Актом - адвоката Каплі А.С.

Відповідно до квитанції від 04.04.2023 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 було сплачено 3 000,00 грн. витрат на професійну правовоу допомогу, що складає вартість послуг адвоката Каплі Аліни Степанівни відповідно до умов Договору про надання правової допомоги № 2 від 01.12.2021 року та Акту приймання-передачі наданих послуг від 04.04.2023 року.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3 000, 00 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 073, 60 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 11, 261,512,514,979, 1166,1187,1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст.2, 10, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , IBAN НОМЕР_4 у "ПриватБанк", МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_5 ) 8 799, 19 (вісім тисяч сімсот дев`яносто дев`ять гривень 19 копійок) гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , IBAN НОМЕР_4 у "ПриватБанк", МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_5 ) 1 073, 60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) гривень судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , IBAN НОМЕР_4 у "ПриватБанк", МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_5 ) 3 000, 00 (три тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , IBAN НОМЕР_4 у "ПриватБанк", МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складно 28.06.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук