КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Київ

Справа 786-66

Апеляційне провадження № 22-з/824/679/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання: Вєтчінової О.О.

розглянув в порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, заінтересована особа ОСОБА_2

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

26 січня 1966 року Київським обласним судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним з них на 1/2 частину домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 .

В користування ОСОБА_1 виділено кімнату 11.4 кв.м., кімнату 17,9 кв.м. та погріб.

В користування ОСОБА_2 виділено кімнату 12.4 кв.м., кухню 10,2 і сіни 8,2 та сарай.

Зобов`язано ОСОБА_2 за свій рахунок зробити тамбур до частини будинку, виділеній ОСОБА_1 згідно висновку експерта.

В травні 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернулась з заявою про відновлення втраченого судового провадження.

Заявник посилається на те, що вона не може отримати належним чином завірену копію такого рішення, оскільки воно відсутнє в архівах.

Вказана обставина перешкоджає їй провести державну реєстрацію 1/2 частини будинку, що була їй виділена на підставі рішення суду.

В судовому засіданні апеляційного суду 11 липня 2023 року заявниця підтримала свою заяву та повідомила, що її чоловік - заінтересована особа в справі помер в 2000 році, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про смерть, також повідомила суду про те, що її право власності за вказаним рішенням було зареєстровано в БТІ м. Києва, проте внести в електронний реєстр цю інформацію державний реєстратор відмовляється через те, що вона не може подати належним чином завірену копію рішення суду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 493, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.

Відповідно до ст. 494, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Судом встановлено, що цивільна справа, яка розглядалась в 1966 році Київським обласним судом знищена у зв`язку з закінченням термінів її зберігання.

Долучені заявником документи до заяви не свідчать про те, що вона зверталась до належного архіву, в якому може зберігатись копія рішення суду за 1966 рік. Державний архів Київської області на звернення заявника повідомив, що їй необхідно звернутись до Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління МЮ. Разом з тим до заяви не долучено докази, які б свідчили , що заявник зверталась до такого органу і їй відмовлено у видачі копії рішення суду.

Таким чином, матеріалами справи не доведено, що провадження, яке просить відновити заявник втрачено.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що заінтересована особа, яка зазначена в заяві як учасник процесу померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Тобто, в заяві про відновлення втраченого провадження було зазначено учасника процесу, який не має цивільної процесуальної дієздатності, що унеможливлює розгляд та задоволення такої заяви.

Крім того, посилання заявника на те, що без належно-завіреної копії рішення суду за 1966 рік не може бути внесено інформацію до державного реєстру про її право власності на 1/2 частину домоволодіння, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 3 ст. 3 ЗУ ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Особи, винні у порушенні строку надання інформації на запит державного реєстратора, несуть адміністративну відповідальність.

З наданої інформаційної довідки БТІ м. Києва вбачається, що право власності позивача було зареєстровано в БТІ м. Києва на підставі рішення суду в справі, в якій заявник просить відновити провадження.

Тобто, право власності заявника було зареєстровано в установленому законом порядку до 2013 року.

За таких обставин, державний реєстратор, після звернення з відповідним запитом до БТІ м. Києва, отримавши довідку та засвідчені копії документів з БТІ має право внести відомості про право власності заявника до державного реєстру.

Колегія суддів роз`яснює, що в разі відмови державного реєстратора, такі дії можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження , недоведеності факту втрати провадження, яке просить відновити заявник, а також відсутності підстав вважати, що права заявника будуть порушеними, в разі не відновлення судом втраченого провадження, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст. 493, 494 , суд

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження унікальний номер 786-66 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повний текст ухвали складено 12 липня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О.В. Немировська