Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.,

за участю секретаря - Лазуренко А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В своїй позовній заяві просив суд:

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 74,90 кв.м.;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки FORD EDGE 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та виділити йому у власність вказаний транспортний засіб;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки AUDI A3 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 частину різниці вартості автомобіля, яка становить 44 964 грн 09 коп.

Судові витрати в розмірі 7 443 грн стягнути на користь позивача.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.06.2008.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.05.2022 між сторонами шлюб було розірвано.

В період перебування в зареєстрованому шлюбі, сторонами було придбано у спільну сумісну власність подружжя двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,90 кв.м., автомобіль марки AUDI A3 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль марки FORD EDGE 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Оскільки ними не досягнуто згоди щодо поділу спільного сумісного майна подружжя в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом.

23 грудня 2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

26 грудня 2022 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача.

09 січня 2023 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13.01.2023 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08.05.2023 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

14 червня 2023 року представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 було заявлено клопотання про залишення позову в частині без розгляду так як сторони домовились в позасудовому порядку щодо розпорядження та користування автомобілями.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14.06.2023 заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про залишення позову в частині без розгляду задоволено та залишено позов про поділ спільного майна подружжя без розгляду в частині вимог про поділ автомобілів та стягнення частини різниці вартості автомобілів яка становить 44 964, 09 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 74,90 кв.м. в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила залишити в спільній сумісній власності вказану квартиру.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 07.06.2008 та був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів у м. Києві з Державним Центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 549.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.05.2022 шлюб між сторонами було розірвано.

В період перебування в зареєстрованому шлюбі, сторонами було придбано у спільну сумісну власність подружжя двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,90 кв.м. Вартість вказаної квартири складала 974 182, 50 грн. Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 . Квартира придбана на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 23/5-50 від 02.08.2016.

В судовому засіданні відповідач не заперечувала придбання вказаної квартири в період шлюбу та за спільні кошти.

Згідно Звіту про оцінку майна від 14.10.2022, складеному в ТОВ «Тригла Центр», ринкова вартість вказаної вище квартири становить 1 813 280,00 грн.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина перша статті 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Частина 1 статті 70 Сімейного кодексу України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Зважаючи на вказані приписи норм Сімейного законодавства, пояснення сторін та докази досліджені судом під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом проведення поділу спільного сумісного майна подружжя та визнання за позивачем право власності на частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 74,90 кв.м.

Зважаючи на ті обставини, що до закінчення розгляду справи по суті, представником позивача було заявлено клопотання про залишення позову без розряду в частині суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судових витрат у розмірі 4 533, 20 грн, понесених позивачем під час розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 60, 61, ч.1 ст. 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на частку двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 74,90 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 4533,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.06.2023.

Суддя А.М.Анохін