Провадження №6/522/226/23
УХВАЛА

11 липня 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бійц Марини Едуардівни про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі №522/16871/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року залишено без змін.

25.05.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Бійц М.Е. звернулася до суду з заявою, яку було уточнено 10.07.2023 року, про розстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання рішення суду від 28.11.2019 року було видано 02.01.2020 року виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 249,86 дол.США та судового збору у розмірі 1 091,32 грн. зі строком пред`явлення до виконання до 02.01.2023 року, та приватним виконавцем Притуляк В.М. 27.01.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП №61077316. 18.05.2023 року Одеським апеляційним судом по даній справі було ухвалено постанову, за якою рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року набрало чинності 18.05.2023 року. Зазначила, що відповідачем було добровільно виконано частину рішення суду, а саме на користь позивача в рахунок погашення боргу за рішенням суду нею було сплачено 47 607,00 грн., залишок заборгованості відповідно до довідки приватного виконавця становить 91 414,72 грн. В подальшому було сплачено ще 41 000,00 грн., тобто залишок на даний час складає 50 414,72 грн. та суму судового збору у розмірі 1 091,32 грн., який заявниця просить розстрочити їй частинами на три місяці по 17 168,68 грн. щомісячно.

Матеріали заяви разом зі справою суддя отримала 28.06.2023 року.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року було призначено судове засідання з приводу розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду на 11.07.2023 року.

11.07.2023 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 на електронну адресу суду надала заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, в яких просила у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування заперечень зазначила, що питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, метою якого є виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Позивач звернувся до суду з позовом ще у вересні 2017 року, з моменту звернення до суду минуло більш ніж 5 років і протягом даного строку позивач не зміг домогтися поновлення його порушених прав в повній мірі. Тому вважає, що розстрочення рішення по даній справі через 5 років з моменту звернення до суду з позовом, суперечить інтересам позивача, який зацікавлений у виконанні рішення суду в найкоротший термін.

У судовому засіданні 11.07.2023 року була присутня представник ОСОБА_1 адвокат Бійц М.Е., надала суду пояснення щодо заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, просила її задовольнити та зазначила, що на підставі рішення від 28.11.2019 року судом 02.01.2020 року було видано виконавчий лист про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 4 249,86 дол.США, та судовий збір у розмірі 1 091,32 грн. 18.05.2023 року постановою Одеського апеляційного суду рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року було залишено без змін. ОСОБА_1 було погашено заборгованість у розмірі 47 607,00 грн. та 41 000,00 грн. Залишок складає 50 414,,00 грн. та суму судового збору у розмірі 1 091,32 грн. Зазначила, що відповідачці потрібен строк три місяці до 25.10.2023 року для сплати боргу в повному обсязі, у зв`язку з чим просила розстрочити їй суму залишку боргу по 17 168,68 грн. на місяць. Пояснила, що у ОСОБА_1 на утриманні маленька дитина, воєнний стан в Україні, також просила врахувати її матеріальне становище.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Бандура Х.Ю., проти вимог заяви про розстрочення виконання рішення заперечував, зазначивши, що відсутні належні докази, а саме, стороною боржника не надано доказів, що відповідачка є мати одиначка. Крім того, остання погасила більшу частину боргу і саме у воєнний стан. Зазначила, що відповідно до ч.5 чт.435 ЦПК України, розстрочка не може перевищувати 1 рік з дня ухвалення рішення. Також необхідно враховувати і інтереси стягувача

Представник приватного виконавця ОСОБА_4 адвокат Гросу В.Е. у судовому засіданні вимоги заяви про розстрочення виконання рішення не визнав, зазначивши, що заява є недостатньо обґрунтованою, а саме, у виконавчому листі стягнення у доларах США, тому оплата повинна відбуватися за офіційним курсом НБУ на момент платежу, а курсу, який може бути у майбутньому, невідомий.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 4 249,86 дол.США, яка складається з:

-заборгованості за договором позики 4000,00 доларів США:

-3% річних у розмірі 249,86 доларів США;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 1 091,32 грн.

В задоволені іншої частини позовної заяви відмовлено.

Представник Комарова 26.12.2019 року на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив видати копію рішення суду та виконавчий лист по даній справі. 02.01.2020 року Приморським районним судом м,Одеси було видано виконавчий лист, який в подальшому було передано на примусове виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 27.01.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП №61077316 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 4 249,86 дол.США.

17.02.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Бійц М.Е. надала апеляційну скаргу на рішення суду від 28.11.2019 року.

Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження, на час розгляду справи в апеляційній інстанції виконавче провадження №61077316 було зупинено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року залишено без змін.

В подальшому виконавче провадження було відновлено.

З відповіді на заяву №9234 від 26.05.2023 року, яка була надана боржнику та яка була долучена до матеріалів заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця ВО Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавче провадження ВП №61077316 з примусового виконання виконавчого листа №522/16871/17, виданого 02.01.2020 року Приморським районним судом м.Одеси щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 4 249,86 дол.США. В рамках ВП №61077316 приватним виконавцем було стягнуто 84 607,00 грн. Сума боргу, яка залишилася до сплати за ВП №61077316, становить 91 414,72 грн.

25.05.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Бійц М.Е. надала заяву, яку було уточнено 10.07.2023 року, та в якій просила на виконання рішення суду від 28.11.2019 року розстрочити суму боргу у розмірі 50 414,72 грн. строком на три місяці з виплатою 17 168,68 грн. на місяць до 25.10.2023 року.

В заяві та у судовому засіданні представник заявниці зазначає, що ОСОБА_1 не відмовляється від виконання рішення суду в добровільному порядку, проте, боржниця нажаль не в змозі сплатити всю суму заборгованості одним платежем через істотну зміну обставин, воєнний стан в Україні, на утриманні відповідачки є малолітня дитина, вона є мати одиначка, на даний час в неї погіршилося матеріальне становище, що значно ускладнює виконання рішення суду. , у зв`язку з чим звернулася до суду з даною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 року, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 4 249,86 дол.США, а також стягнуто суму судового збору у розмірі 1 091,32 грн.

Виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду розпочато 27.01.2020 року.

Тобто, станом на даний час, річний строк на який може бути розстрочено виконання рішення суду, що передбачений ч.5 ст.435 ЦПК України, сплив.

За виконавчим листом відповідачка повинна сплати позивачу заборгованість у розмірі 4 249,86 дол.США, тоді як просить розстрочити рішення суду у фіксованій сумі у гривні.

Крім того, сторона стягувача заперечує проти розстрочення виконання рішення суду, через тривалість його невиконання.

За таких обставини, суд доходить висновку, що розстрочку у гривнях неможливо застосувати до обов`язку погашення заборгованості у доларах США.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду (ст.129 КУ)

Таким чином, суд, встановивши відсутність підстав для надання ОСОБА_1 розстрочки виконання рішення суду, відмовляє у задоволенні її заяви з цього приводу.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.3-13, 18, 19, 23, 43, 49, 89, 95, 247, 258, 260, 268, 354, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бійц Марини Едуардівни про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі №522/16871/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 14.07.2023 року.

Суддя Л.В.Домусчі