У х в а л а

18 липня 2023 року

м. Київ

справа № 211/2832/19-ц

провадження № 61-9749ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави в особі Державної казначейської служби, прокуратури Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого

2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь

ОСОБА_1 , суму у розмірі 649 900 грн. у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 13 березня 2023 року заяву представника ОСОБА_3 -

ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь

ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі

30 000 грн та за проведення експертизи у розмірі 17 228 грн 35 коп.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу керівника Дніпровської обласної прокуратури задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого

2023 року змінено у частині визначеного до стягнення розміру моральної шкоди, зменшено її розмір з 649 000 грн до 540 754 грн 86 коп., та суб`єкта його виконання, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року у такій редакції: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1

у рахунок відшкодування моральної шкоди 540 754 грн 86 коп.

У іншій частині Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року залишено без змін.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Резолютивну частину додаткового рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року в оскарженій частині змінено, викладено абзац другий у такій редакції: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.

У іншій частині додаткове рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року залишено без змін.

29 червня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу (передано 03 липня 2023 року), у якій просить вищезазначені судові рішення змінити, прийняти нову постанову про стягнення на його користь моральну шкоду у розмірі 785 575 грн та 267 980 грн понесених судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у частині оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 16 лютого 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 30 травня 2023 року підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,

в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у частині оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 16 лютого 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 30 травня 2023 року не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте

не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у частині оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 16 лютого 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 30 травня 2023 року необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копію відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням обов`язкових підстав для такого оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року залишити без руху.

Надати представникові ОСОБА_1 - ОСОБА_2 для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько