Ухвала

10 липня 2023 року

м. Київ

справа № 387/909/22

провадження № 61-9850ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області

від 13 січня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 18 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - Первинна профспілкова організація Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, про стягнення належних працівникові при звільненні виплат та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»),

в якому просив суд:

- стягнути з АТ «Укрзалізниця» виплати в розмірі десяти середньомісячних заробітків у зв`язку з виходом на пенсію за віком, що становить 121 378,40 грн;

- стягнути з АТ «Укрзалізниця» на грошову винагороду в розмірі 100 % посадового окладу з нагоди настання ювілейної дати в житті, передбачену пунктом 8.8 Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця», що становить 7 470,00 грн;

- стягнути з АТ «Укрзалізниця» на свою користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у зв`язку із виходом на пенсію за віком по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області

від 13 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», третя особа - Первинна профспілкова організація Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, про стягнення належних працівникові при звільненні виплат та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволено.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 128 848,40 грн належних працівникові при звільненні виплат, з яких: 121 378,40 грн одноразова допомога у зв`язку з виходом на пенсію за віком та 7 470,00 грн грошова винагорода з нагоди настання ювілейної дати.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 45 367,44 грн, з утриманням із цієї суми встановлених законодавством податків та зборів.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір, в розмірі 1 742,16 грн.

29 червня 2023 року АТ «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня

2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2023року (надійшла до суду 03 липня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення, закрити провадження у справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних

у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу

в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) - 2 684, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі є вимоги майнового характеру, а саме: стягнення коштів у загальному у розмірі 181 685,84 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 268 400,00 грн.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

У касаційній скарзі АТ «Українська залізниця» посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для заявника.

Заявник не надав жодних доказів на підтвердження посилання на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Всі мотивування особи, яка подала касаційну скаргу, вже були предметом розгляду в судах двох інстанцій і не потребують додаткового перегляду.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що посилання

в касаційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу,

з оскаржуваним судовим рішенням, та зводиться до переоцінки доказів, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2023року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - Первинна профспілкова організація Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, про стягнення належних працівникові при звільненні виплат та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник