Справа № 629/87/22
Номер провадження 2/629/436/23
11.07.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Каращука Т.О., за участю секретаря судових засідань Соболєвої В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Лозова Харківської області цивільну справу №629/87/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -
В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
01.03.2022 року по вищевказаній справі було винесено заочне рішення, яким було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у розмірі 2700 гривень щомісячно, починаючи з 10.01.2022 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років.
ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про поновлення строку для подачі заяви про перегляд та скасування заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі за №629/87/22.
В обгрунтування своєї заяви ОСОБА_2 вказує, що 02.03.2023 року йому прийшов виклик державного виконавця Ковтун А.М. з зобов`язанням з`явитися до Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління МЮ на 08.03.2023 року. У ході спілкування з виконавцем, заявнику стало відомо, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №71168670 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки, та що станом на 02.03.2023 року у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 37 800,00 гривень. 14.03.2023 року ОСОБА_2 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для отримання копії заочного рішення, так як його до суду не викликали та не повідомляли про розгляд даної справи.
ОСОБА_2 зазначає, що з нього стягувалися аліменти на доньку ОСОБА_4 , до досягнення нею повноліття. Рішення суду він виконував, заборгованість відсутня. На даний час заявник ніде не працює, пенсію не отримує, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, інших доходів немає, тому погасити заборгованість згідно заочного рішення за №629/87/22 він не має змоги. Зважаючи на вищевикладене, заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати заочне рішення, оскільки він немає фінансової можливості сплачувати на утримання своєї повнолітньої доньки аліменти у розмірі 2 700,00 гривень.
20.04.2023 року ухвалою суду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було задоволено та скасовано заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2022 року по цивільній справі №629/87/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано учасникам час для подання заяв по суті.
15.05.2023 року до суду надійшов відзив, в обгрунтування якого ОСОБА_2 зазначає, що з доводами викладеними у позовній заяві він не згоден та вважає, що у позовних вимогах ОСОБА_1 потрібно відмовити, з наступних підстав, а саме: позивачка не зверталася до відповідача за матеріальною допомогою на навчання доньки, тобто не вживала заходів досудового врегулювання спору, також просив зауважити, що згідно чинного законодавства, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення останніми двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час відповідач не працює, пенсію не отримує, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, інших доходів не має. Також відповідач вважає, що позивачка ОСОБА_1 є неналежним позивачем, у зв`язку з тим, що відповідно до чинного законодавства право на звернення до суду позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. До відзиву надано довідку, з якої вбачається, що донька зареєстрована за адресою батька, тобто ОСОБА_2 , а навчається в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті, тобто на даний час донька не проживає та не зареєстрована з позивачкою, таким чином, ОСОБА_1 не може бути належним позивачем по даній справі. У зв`язку з вищевикладеним відповідач просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 в повному обсязі.
Позивачкою відповідь на відзив до суду не подано, та жодних доказів на спростування викладеного відповідачем вона не надала.
Інших заяв по суті, у строки, встановлені судом, не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, з урахуванням положень ст.279 ЦПК України, та ухвалити рішення.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.3).
Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).
З 01.09.2021 року донька навчається в Харківському автомобільно-дорожньому університеті на факультеті Транспортних систем, на денній формі навчання, на бюджетній основі, строк навчання до 30.06.2024 року. Вказане підтверджується довідкою (а.с.6).
Враховуючи неможливість забезпечити доньку самостійно, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню доньку, що продовжує навчання.
Як вказала в позові позивачка, відповідач має можливість допомагати фінансово, однак в добровільному порядку він цього не робить.
Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2023 року №71168670 (а.с.54) на підставі заочного рішення від 01.03.2022 року, з відповідача провадиться стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 .
Відповідно до копії розрахунку (а.с.56-57) у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, у розмірі 37 800,00 гривень, станом на 02.03.2023 року.
У зв`язку з неможливістю сплати аліментів в розмірі встановленому судом відповідач звернувся з заявою про перегляд заочного рішення.
На підтвердження того, що ОСОБА_2 на даний час не працює, ним надано копії відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела виплачених доходів та утриманих податків станом на 29.03.2023 року (а.с.60) та копії відомостей реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ (а.с.62-65), де зазначено, що доходи у відповідача відсутні.
Згідно копії довідки з Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Харківській області (а.с.59), відповідач на обліку не перебуває і пенсію не отримує.
Відповідно до копії довідки про отримання допомоги наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради (а.с.59), ОСОБА_2 не отримує жодних видів допомог.
Також, судом встановлено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.5), донька ОСОБА_3 зареєстрована за місцем реєстрації батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивачка у позові просила стягнути з відповідача аліменти на доньку у твердій грошовій сумі 5000, 00 грн, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Разом з тим, як вбачається з довідки від 26.08.2021 року за №34/2250 ОСОБА_3 навчається на бюджетній основі, доказів наявності будь-яких інших витрат пов`язаних з навчанням позивачкою не надано.
Стосовно твердження ОСОБА_2 щодо того, що позивачка ОСОБА_1 являється неналежним позивачем у даній справі, оскільки донька з нею не зареєстрована та мешкає у іншому місту у зв`язку з навчанням, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Як вбачається з довідки, донька зареєстрована з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги відсутність доказів проживання дитини з матірю, суд вважає, що ОСОБА_1 не є належним позивачем по справі.
Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61- 350св17) щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд зазначив, що, не надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) може стати підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття.
Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 навчається в Харківському автомобільно-дорожньому університеті, на бюджетній основі, проте матеріали справи не містять жодних доказів, що дитина потребує матеріальної допомоги та батько має можливість її надавати. Хоча доведення саме цих обставин покладається на позивача. Разом з тим відповідачем надано докази, що свідчать про відсутність у нього можливості надавати допомогу повнолітній доньці, які позивачкою не спростовано.
Тому, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема, на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги відсутність доказів наявності витрат пов`язаних з навчанням, а також доказів проживання доньки з матір`ю, враховуючи відсутність відповіді на відзив, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок держави.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.3,15,199,200 СК України, ст.ст.4,13,80,81,263,264,265,279 ЦПК України, суд,-
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - відмовити у повному обсязі.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про сторони:

Позивачка- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.О.Каращук