Справа № 450/2536/23 Провадження № 2/450/1130/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

05 червня 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської районної військової адміністрації, третя особа Приватна агрофірма «Нива», ОСОБА_2 про зобов`язання визнати неправомірною державну реєстрацію юридичної особи,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської районної військової адміністрації, третя особа Приватна агрофірма «Нива», ОСОБА_2 , в якому просить визнати неправомірною державну реєстрацію ПАФ «Нива», проведену 29.03.2000 року Пустомитівською районною державною адмінітсрацією; зобов`язати відповідача зняти з державної реєстрації ПАФ «Нива» з ідентифікайним кодом 00854363; зобов`язати відповідача внести в державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань АС «Нива» з ідентифікайним номером 00854363, що була зареєстрована

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже, на думку судді, якщо позивач обґрунтовує незаконність відповідної реєстраційної дії саме порушенням з боку державного реєстратора під час її здійснення, то така вимога не є похідною від будь-якої іншої вимоги, а є основною вимогою і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Таке розмежування обумовлене й обсягом судового контролю в адміністративному судочинстві, визначеним частиною другою статті 2 КАС, який не охоплює оцінки правомірності діянь/рішень суб`єкта владних повноважень з огляду на наслідки, які це діяння/рішення спричинили, чи правомірності юридичного факту, що став підставою реєстрації.

Таким чином, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Діяльність з державної реєстрації припинення юридичної особи має організуючий, виконавчо-розпорядчий, підзаконний характер, здійснюється державним органом або суб`єктом з делегованими державою повноваженнями, тому має всі ознаки діяльності з державного управління. Суб`єкт такої діяльності здійснює від імені і за дорученням держави функції з контролю у сфері державної реєстрації (зокрема перевіряє подані документи), приймає обов`язкові для заявника управлінські рішення, тому має всі ознаки суб`єкта владних повноважень. Такі управлінські відносини за участю суб`єкта владних повноважень, що врегульовані нормами саме адміністративного законодавства, є адміністративними правовідносинами.

Позивач наголошував на порушенні уповноваженим органом порядку здійснення реєстрації припинення, щшляхом перереєстрації юридичної особи і на тому, що здійснення таких реєстраційних дій є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача.

Отже, обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що незгода з рішенням відповідача у зв`язку з недотриманням ним вимог законодавства, яке визначає підстави та порядок проведення реєстраційних дій, спричиняє публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Спір у цій справі стосується виключно проведення державної реєстрації перереєстрації юридичної особи та не є спором про право. Такі вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник унаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За переконанням суду цей спір не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором що виник унаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на вказане суд вважає, що дана позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської районної військової адміністрації, третя особа Приватна агрофірма «Нива», ОСОБА_2 про зобов`язання визнати неправомірною державну реєстрацію юридичної особи.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовною заявою про визнання незаконними рішень про зняття із зареєстрованого місця проживання до Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. І. Мельничук