Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-2000/11
Номер провадження 6/711/334/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Кондрацька Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.,

представника заявника Литвина Д.В.

представника ОСОБА_1 адвоката Стратілатова К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» Малої І.В. щодо зміни стягувача у виконанні рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 31.08.2011 по справі № 2-2000/11 з ПАТ «БМ БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 ,-

встановив:

До Придніпровського районного суду міста Черкаси звернулась директор ТОВ «Українська факторингова компанія» Мала І.В. про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) та просить змінити стягувача у виконанні рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 31.08.2011 по справі № 2-2000/11 з ПАТ «БМ БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 .

У заяві зазначається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2011 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №6/62/300908 від 30.09.2008.

26.10.2018 року між ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» та ПАТ «БМ Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 261018, згідно якого право вимоги за кредитним договором №6/62/300908 від 30.09.2008 укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ».

Факт належного відступлення права вимоги, був встановлений у постанові Черкаського апеляційного суду №2-2000/11 від 20.09.2023, де зазначено, що колегія суддів вважає, що 26.10.2018 відповідно до договору від 26.10.2018, ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» набуло права вимоги первісного кредитора АТ «БМ Банк» за кредитними договорами (матеріальний правонаступник).

15.02.2022 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 6/62/300908 від 30.09.2008, укладененого між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Звертають увагу суду на те, що 27.04.2023 Черкаським апеляційним судом було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги про заміну сторони виконавчого провадження про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що виконавчий лист по справі визнано таким, що не підлягає виконанню згідно ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.07.2021.

20.09.2023 винесено постанову Черкаським апеляційним судом, якою задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Українська факторингова компанія», якою скасовано ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.07.2021 та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, вважають, що на теперішній час товариство позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор зобов`язанні, та саме до нового кредитора перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі бути стороною виконавчого провадження стягувачем та користуватися усіма правами та обов`язками, що надані стороні виконавчого провадження.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Стратілатовим К.Г. надіслано до суду відзив у якому він просить відмовити у задоволенні заяви. Повідомляє, що постановою державного виконавця від 27.06.2018 повернуто стягувачу виконавчий лист у зв`язку з відсутністю у боржника ліквідного майна. У зв`язку з цим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання міг бути у строк до 27.06.2021. Указаний строк сплив, однак, виконавчий лист до виконання не пред`явлений. Постанова про повернення виконавчого листа не оскаржувалась, не скасовувалась та є чинною. Виконавче провадження завершене і строк на повторне пред`явлення виконавчого документа сплив. Повідомляє, що заявник вже звертався з заявою від 15.09.2022 до суду про заміну стягувача у виконавчому листі, виконанні рішення суду у справі. Ухвалою суду від 01.02.2023, залишеною буз змін постановою Черкаського апеляційного суду від 27.04.2023, у задоволенні заяви було відмовлено. Суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому листі, оскільки одночасно з питанням про зміну стягувача у виконавчому листі не ставиться питання відновлення виконавчого провадження та про поновлення строку звернення виконавчого документа до виконання. Апеляційний суд також зазначив, що заявник не заявляє вимоги про відновлення виконавчого провадження та про поновлення строку звернення виконавчого документа до виконання. Тобто заявником подано аналогічну скаргу про заміну стягувача. На даний час обставини не змінились, жодних нових обставин, нових підстав або нових доказів, які б могли вплинути на зміну указаної позиції суду, заявником не надано.

Заявник у відповіді на відзив зазначає, що представник ОСОБА_1 посилається на відсутність підстав для заміни стягувача, стверджуючи про те, що строк подачі виконавчого листа до виконання закінчився та посилається на Постанови ВСУ від 20.09.2023 справа №2-606/10. Однак, вказані відносини не є подібними, оскільки в данній справі, що розглядається судом ПАТ «БМ БАНК» вже ліквідовано, а отже, і відсутня сторона в виконавчому проваджені, яка мала б можливість, ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, з`ясовувати підстави винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувача, перевіряти достовірність направлення виконавчого листа стягувачу та вчиняти інші дії що передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

У зв`язку з ліквідацією ПАТ «БМ БАНК» ТОВ «Українська факторингова компанія» позбавлена можливості звернутися, у тому числі, і до ПАТ «БМ БАНК» з запитом про отримання відповідної інформації.

Представник ОСОБА_1 стверджує, що правовий висновок викладений у постанові ВСУ № 2-6068/09 від 16.03.2023 не може бути взятий до уваги, «оскільки виконавче провадження не закінчено». При цьому, у вище вказані постанові чітко встановлено, що: «Посилання в касаційній скарзі на те, що провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6068/09, де боржником вказано ОСОБА_3 , закінчено, зобов`язання боржника відсутнє, оскільки виконано у повному обсязі, не може бути Представник ОСОБА_1 стверджує, що правовий висновок викладений у постанові ВСУ № 2-6068/09 від 16.03.2023 не може бути взятий до уваги, «оскільки виконавче провадження не закінчено».

При цьому, у вище вказані постанові чітко встановлено, що: «Посилання в касаційній скарзі на те, що провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6068/09, де боржником вказано ОСОБА_3, закінчено, зобов`язання боржника відсутнє, оскільки виконано у повному обсязі, не може бути прийнято колегією суддів до уваги, оскільки ця постанова стосується виконавчого провадження № 55190995 щодо боржника ОСОБА_3. При цьому обставини часткового виконання виконавчого листа № 2-6068 встановлені постановою Рівненського апеляційного суду від 04 червня 2019 року, яка набрала законної сили, у зв`язку з чим судом була скасована постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 . Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зроблено висновок про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

При цьому, заява про заміну стягувача у цій справі була задоволена в повному обсязі, а постанова про закінчення виконавчого провадження була скасовано тільки по одному з трьох солідарних боржників. Отже, з метою подальшого вчинення процесуальних дій по стягувачу з метою виконання рішення суду необхідно отримати статус стягувача у справі.

Представник ОСОБА_1 , стверджує про те, що ТОВ «Українська факторингова компанія» зловживає своїми процесуальними правами, оскільки ТОВ «Українська факторингова компанія» вже зверталось з заявою про заміну стягувачу. При цьому, замовчує ту обставину, що підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну стягувачу Черкаським апеляційним судом по справі № 2-2000/11 слугувала наявність Ухвал Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2021 року та від 23.11.2021 року виконавчі листи, видані у справі № 2-2000/11 визнано такими, що не підлягають виконанню.

Проте, Постановою Черкаського апеляційного суду по справі № 2-2000/11 від 20.09.2023 року вказані Ухвали скасовані, виконавчий лист по справі № 2-0000/11 підляє виконанн., а отже є підтвердженням того, що Рішенням суду не виконано.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив здійснити заміну стягувача безпосередньо у виконавчому листі. Пояснив, що заявник набув права кредитора 15.02.2022. Додав, що виконавчого провадження, у якому здійснюється виконання виконавчого листа,- немає, рішення суду не виконане. Повідомив, що виконавчий лист повернуто.

Представник ОСОБА_1 адвокат Стратілатов К.Г. заперечував щодо задоволення заяви. Вважає, що заміна сторони у виконавчому провадженні або виконавчому листі може лише за наявності виконавчого провадження або виконавчого листа. Повідомив, що строк звернення з виконання виконавчого листа сплив 27.06.2021, строк не поновлений.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну стягувача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31.08.2011 по справі №2-2000/11позов ПАТ «БМ Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №6/62/300908 від 30.09.2008 в сумі 45717,08 доларів США, що еквівалентно 364410,84 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 1820 грн.00коп.

Відповідно до розписки від 15.09.2011 представник банку отримав виконавч листи.

У подальшому, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2019 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.11.2019 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну сторони виконавчого листа №2-2000/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «БМ Банк».

Також, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 28.05.2020 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну стягувача.

28.07.2021 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року у справі №2-2000/2011року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 45717,08 доларів США, що еквівалентно 364410,84 грн.

У подальшому дана ухвала скасована 20.09.2023 постановою Черкаського апеляційного суду та задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Українська факторингова компанія», якою скасовано ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.07.2021 та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до даної постанови встановлено, що ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» набуло 26.10.2018 право вимоги первісного кредитора АТ «БМ Банк» за кредитними договорами.

Крім того, 23.11.2021 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.09.2011 року у справі №2-2000/2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1700,00грн. та судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 1820 грн.00коп.

Також ухвалою суду від 01.02.2023 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому листі з виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2011 в справі №2-2000/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 27.04.2023 ухвалу Придніпровсбкого районного суду міста Черкаси від 01.02.2023 змінено в частині стягнення витрат на правничу допомогу, в решті залишено без змін.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.04.2023, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у даній справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 7500 грн закрито у зв`язку з виконанням боржником рішення суду у цій частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, дані обставини встановлені рішеннями суду не потребують повторного доказування.

Вказані вище судові рішення набрали законної сили, відомості щодо їх оскарження на час розгляду даної справи, відсутні.

Окрім указанного, судом в становлено відповідно до матеріалів цивільної справи, що 15.02.2022 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого ТОВ «Українська факторингова компанія» прийняла на себе у повному обсязі право вимоги, що належало первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, наведеному у Додатку 1 до цього договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ від 15.02.2022 під №65 зазначено кредитний договір №6/62/300908 від 30.09.2008 року укладеним з ОСОБА_1 та наявну заборгованість в сумі 51822,61 грн.

На підтвердження виконання п.3.1 умов Договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ від 15.02.2022 заявником надано копію платіжного доручення №UA74900008 від 15.02.2022 про сплату 1828550 грн.

Встановлено, що постановою Старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції від 27.06.2018 виконавчий документ повернуто стягувачеві за відсутності у боржника ліквідного майна.

Сторонами також визнається, що наразі відсутнє відкрите виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа на виконання рішення суду від 31.08.2011.

Згідно ч.ч.1,5 ст. 12 Закону Україин «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Враховуючи дату повернення виконавчого документу 27.06.2018, відповідно виконавчий документ міг бути пред`явлений у строк до 27.06.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч.ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що процесуальним правонаступництвом є заміна сторони у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права чи обов`язку в матеріальних правовідносинах. Процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу й у будь-якому виді провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження або сторони у виконавчому листі є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За своєю правовою суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення, в тому числі й до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом із тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 лютого 2022 року (справа №2-7763/10).

Заявник подав заяву про заміну стягувача у виконанні рішення суду 15.11.2023, тобто після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а з заявою про поновлення цього строку не звернувся.

У рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197 цс 21 зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ч.2 ст. 26 Закону №606-Х1У)., тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, зокрема після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, порушує принцип юридичної визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права».

На підставі вищевикладеного, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява про заміну назви стягувача - не підлягає задоволенню, оскільки звернення до суду з відповідною черговою заявою майже через п`ять років після повернення спірного виконавчого листа, жодним чином не виправдовується вагомістю обумовленою стягувачем причиною.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.433, 442, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст буде виготовлений 29.12.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька