Справа № 357/5249/23
Провадження № 2-о/357/198/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Пустовій Ю. В., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що з 08.10.1986 року заявник перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Після одруження заявник та її чоловік проживали у квартирі ОСОБА_2 , за адресою : АДРЕСА_1 , а після виходу заявником на пенсію, подружжя переїхали у село Любча, де разом проживали без реєстрації, однак з 25.11.2021 року ОСОБА_1 зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , хоча це не вплинуло на її фактичне місце проживання. Під час спільного проживання вона знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір її пенсії є значно меншим, ніж розмір пенсії, яку отримував за життя її чоловік. Зазначає, що доходи чоловіка були постійним і основним засобом для існування сім`ї. Посилаючись на необхідність встановлення даного факту для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, заявник просить суд встановити факт спільного проживання та факт свого перебування на утриманні чоловіка.

04.05.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 08.05.2023 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження по справі, призначив справу до розгляду (а.с. 26).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву, суду пояснила, що з 2010 року вона не працює, її чоловік мав онкологічне захворювання та потребував постійного догляду, він найкраще почувався в сільській місцевості на свіжому повітрі, а тому вони постійно проживали в АДРЕСА_3 . У 2018 році сестра заявниці ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 та попросила ще додатково зареєструватися у її квартирі. Заявниця зареєструвала своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_4 , однак продовжувала проживати разом зі своїм чоловіком. За три місяці заявник поховала сестру та чоловіка.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.10.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 08.08.1986 року, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1361 (а.с.10).

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.05.1986 року по 13.09.2022 року, тбто по день смерті, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Також за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_1 , у період часу з 29.11.1986 року по 25.11.2021 року (а.с. 12).

25.11.2021 року заявник зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в помешканні своєї сестри, що підтверджується витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/8220 (а.с. 14).

Згідно довідки № 787 від 31.10.2022 року, виданої старостою старостинського округу № 10 Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, вбачається, що ОСОБА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , постійно проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 15).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 13.09.2022 року Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ), серія НОМЕР_2 , актовий запис № 1959 (а.с. 16).

Згідно з копією довідки про доходи пенсіонера № 8025 6300 3701 1348, виданої пенсіонеру ОСОБА_1 , - вона перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управління ПФУ в Київській області і отримує пенсію за віком, розмір якої станом на вересень 2022 року становив 2300,00 грн. (а.с. 19)

З рішення № 04 від 21.02.2023 року про відмову в перерахунку пенсії, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника, в зв`язку з відсутністю документів про перебування заявниці на утриманні померлого годувальника (а.с.20).

В судовому засіданні буди заслухані покази свідка ОСОБА_4 , яка суду повідомила, що вона являється сусідкою заявниці, ОСОБА_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_5 близько 10 років постійно проживали в селі Любча, до них у гості приїздили діти.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що проживає в с.Любча з 1991 року, а ОСОБА_1 з чоловіком переїхали в село проживати у 2012 році, де постійно разом проживали, садили город.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України (справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення) суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 була непрацездатного віку та одержувала від померлого годувальника допомогу, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір її пенсії, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, що свідчить про факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 , що вбачається з матеріалів справи та не оспорюється заінтересованою особою.

З матеріалів справи вбачається, що померлий зі своєю дружиною були зареєстровані в різних місцях (адресах). З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»)

Як було встановлено в судовому засіданні, заявниця змінила своє місце реєстрації на прохання її сестри, яка склала на ім`я заявниці заповіт, та попросила додатково зареєструватися у квартирі, з метою уникнення суперечок з іншим можливим спадкоємцем.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця хоч і не була зареєстрована з чоловіком за однією адресою, але фактично з ним проживала по день смерті. Наведене підтверджено довідкою Ставищанської селищної ради. Крім того, допитані судом свідки підтвердили спільне проживання подружжя ОСОБА_2 в с. Люча, тобто не за місцем їх реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про достатність наявних у справі доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті останнього.

Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , проживала спільно і перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 11.07.2023 року

Суддя О. Я. Ярмола