2/465/1045/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04.07.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Кондрашин В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF52104 від 08.09.2008р., з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 52104 від 08.09.2008р., забезпеченим договором поруки № РО 95504 від 08 вересня 2008р., у розмірі 29 662,18 дол. США(двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят два) долари США 18 центів, з яких 23 321,12 дол. США (двадцять три тисячі триста двадцять одна) доларів США, 12 центів заборгованість по тілу кредиту, 5043,35 дол. США (п`ять тисяч сорок три) долари США 35 центів - заборгованість по відсотках (в т.ч. просторочені); 1297,71 дол. США (одна тисяча двісті дев`яносто сім) доларів США 71 центів пеня на суму простроченої заборгованості за період з 22.11.2018р.до 21.11.2019р.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 52104 від 08.09.2008р., забезпеченим договором поруки № KF 52104/S-4 від 23 червня 2014р., у розмірі 29 662,18 дол. США(двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят два) долари США 18 центів, з яких 23 321,12 дол. США (двадцять три тисячі триста двадцять одна) доларів США, 12 центів заборгованість по тілу кредиту, 5043,35 дол. США (п`ять тисяч сорок три) долари США 35 центів - заборгованість по відсотках (в т.ч. просторочені); 1297,71 дол. США (одна тисяча двісті дев`яносто сім) доларів США 71 центів пеня на суму простроченої заборгованості за період з 22.11.2018р.до 21.11.2019р. та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 08 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №KF 52104 (надалі Кредитний договір) з додатками, згідно якого Позичальнику було надано грошові кошти - 69800,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 08 вересня 2033 року, а позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до графіку, що був встановлений додатками до договору.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № РО95504 від 08 вересня 2008р.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №KF 52104/S-4 від 23 червня 2014р.

Однак умови Кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 22.11.2022 року заборгованість перед Банком за кредитним договором №KF 52104 від 12.09.2008 року складає 47 689,18 доларів США., з яких: 41 348,12 дол. США (сорок одна тисяча триста сорок вісім) доларів США, 12 центів заборгованість по тілу кредиту; 5043,35 дол. США (п`ять тисяч сорок три) долари США 35 центів - заборгованість по відсотках (в т.ч. просторочені); 1297,71 дол. США (одна тисяча двісті дев`яносто сім) доларів США 71 центів пеня на суму простроченої заборгованості за період з 22.11.2018р. до 21.11.2019р.

17.09.2019р. АТ «Таскомбанк» було надіслано відповідачам вимогу щодо повернення кредитної заборгованості, яка отримана ними, однак залишена без виконання.

17.12.2020 року відповідачем ОСОБА_1 внесено на погашення боргу за кредитним №KF 52104 від 08.09.2008р. у розмірі 18 027 доларів США.

Відповідачі не вживають жодних заходів, які свідчать про наміри повністю виконувати зобов`язання передбачені Договорами, ухилитися від виконання зобов`язань перед Банком. Просить позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог задовольнити.

На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м.Львова Турчак М.І. №40/Р від 26.01.2023 року, рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи передано судді Мартинишин М.О.

03.02.2023 року ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. позовну заяву прийняти до свого провадження, продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про заслухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення суду.

Відповідачі повторно у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи та не подали відзив на позов, тому на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив представник позивача у заяві.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого ПАТ «ВіЕс Банк», а в подальшому правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №KF 52104 з додатками, згідно якого Позичальнику було надано грошові кошти - 69800,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 08 вересня 2033 року, а позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до графіку, що був встановлений додатками до договору/а.с.12-39/.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору, що підтверджується заявою на видачу готівки №38_20 від 12 вересня 2008 року/а.с.11/.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відтак, з метою забезпечення виконаннязобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № РО95504 від 08 вересня 2008 року/а.с.42-43/ та з метою забезпечення виконаннязобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №KF 52104/S-4 від 23 червня 2014 року/а.с.40-41/.

Однак в порушення умов Кредитного договору №KF 52104 від 08 вересня 2008 року, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості/а.с.6-10/, та така заборгованість станом на 22.11.2019 року становить 47 689,18 доларів США., з яких: 41 348,12 дол. США (сорок одна тисяча триста сорок вісім) доларів США, 12 центів заборгованість по тілу кредиту; 5043,35 дол. США (п`ять тисяч сорок три) долари США 35 центів - заборгованість по відсотках (в т.ч. просторочені); 1297,71 дол. США (одна тисяча двісті дев`яносто сім) доларів США 71 центів пеня на суму простроченої заборгованості за період з 22.11.2018р. до 21.11.2019р.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання»(статті 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частиною першою статті 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до норм ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно з статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Крім того, зазначаємо, Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. З ст. 533 ЦК, Декрет N 15- 93).

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у іноземній валюті.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, уразі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 грудня 2014 року в справі № 6-185цс14, яка підтримується й практикою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (зокрема, у постанові від 23.10.2019 року у справі № 756/63/15-ц).

Як випливає із змісту договору поруки № РО95504 від 08 вересня 2008 року/а.с.42-43/ та договору поруки №KF 52104/S-4 від 23 червня 2014 року/а.с.40-41/, ними не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою, тобто кожен із відповідачів, як поручитель, зобов`язався нести солідарну відповідальність перед кредитором лише за боржника.

У зв`язку з чим, 17.09.2019 року позивач направив відповідачам повідомлення-вимоги про сплату заборгованості за кредитом договором/а.с.49-51/, однак дані вимоги залишилась не виконані.

Відтак, умовами кредитного договору в п.12.1.8/а.с.26/ передбачено дострокове розірвання кредитного договору після закінчення строку встановленого у вимозі банку, оскільки 17.09.2019р. АТ «Таскомбанк» було надіслано відповідачам повідомлення-вимоги щодо повернення кредитної заборгованості, однак такі залишені без виконання, та відтак позичальник зобов`язаний повернути усю заборгованість станом на 22.11.2019 року, і такий договір вважається достроково розірваний.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, заперечень проти позову відповідачі не надали, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, відповідачами жодним чином спростовано не було.

Також, у заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач обґрунтував таку тим, що відповідач ОСОБА_1 17.12.2020 року вніс на користь позивача 18 027 доларів США на погашення боргу за кредитним №KF 52104 від 08.09.2008р., однак доказів даній обставині суду не надав.

Разом з тим, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставини перерахування відповідачем 18 027 доларів США на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» чи добровільності визнання такої позивачем, та звертає увагу, що дана обставина не погіршує, а навпаки покращує становище відповідачів.

Отже, станом на 04.07.2023 року відповідачі не внесли повністю кошти на погашення заборгованості перед позивачем.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог слід задоволити,

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках сплачений судовий збір у розмірі 17 049,75 грн./а.с.3/, а саме по 5 683,25 гривень судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 282, 353 ЦПК України

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 52104 від 08.09.2008р., забезпеченим договором поруки № РО 95504 від 08 вересня 2008р. у розмірі 29 662,18 дол. США(двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят два) долари США 18 центів, з яких: 23 321,12 дол. США (двадцять три тисячі триста двадцять один) доларів США, 12 центів заборгованість по тілу кредиту, 5043,35 дол. США (п`ять тисяч сорок три) долари США 35 центів - заборгованість по відсотках (в т.ч. прострочені); 1297,71 дол. США (одна тисяча двісті дев`яносто сім) доларів США 71 центів пеня на суму простроченої заборгованості за період з 22.11.2018р. до 21.11.2019р.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 52104 від 08.09.2008р., забезпеченим договором поруки № KF 52104/S-4 від 23 червня 2014р. у розмірі 29 662,18 дол. США(двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят два) долари США 18 центів, з яких: 23 321,12 дол. США (двадцять три тисячі триста двадцять один) доларів США, 12 центів, 5043,35 дол. США (п`ять тисяч сорок три) долари США 35 центів - заборгованість по відсотках (в т.ч. прострочені); 1297,71 дол. США (одна тисяча двісті дев`яносто сім) доларів США 71 центів пеня на суму простроченої заборгованості за період з 22.11.2018р.до 21.11.2019р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 683,25 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 683,25 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 683,25 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі

позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк», , місцезнаходження: м. Київ вул. С. Петлюри, буд. 30.

відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3

Дата складення повного судового рішення 14.07.2023 року.

Суддя Мартинишин М.О.