ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/177/23

Провадження № 22-ц/4820/1038/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 676/177/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2023 року (суддя Бондар О.О.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову вказувала, що 14.02.2015 уклала шлюб з ОСОБА_1 . В період шлюбу у них народився син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, останнім часом стосунки між подружжям погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин.

Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, примирення між сторонами неможливе.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2023 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 74 від 14 лютого 2015 року, розірвано. Вирішено питання про розподіл судового збору.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, необ`єктивність судового рішення. Вказує, що суд надав місячний строк для примирення, не взявши до уваги клопотання відповідача про надання тримісячного строку для примирення з метою врегулювання в цей період спору щодо виховання спільної дитини. Маючи докази подружньої зради дружини, мав на меті подати їх безпосередньо до суду, проте захворів на Covіd-19 та подав клопотання про відкладення судового засідання, яке безпідставно проігноровано судом. Вважає, що суд однобічно дослідив лише надані позивачкою докази у справі.

ОСОБА_3 у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на безпідставність не необґрунтованість її доводів. Зазначає, що відповідач навмисно усіма способами намагається затягнути розгляд справи, про що і заявив в апеляційній скарзі. Вважає дії ОСОБА_1 примушуванням до перебування її у шлюбних відносинах.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день, місце і час слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивачки ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 14 лютого 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 74 (а.с. 25).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шлюбу є неможливим, оскільки подружні відносини подружжя припинились, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, на які суд посилався при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК, України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Положеннями ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог ст. 111 СК України, щодо невжитті заходів щодо примирення сторін та ненадання трьохмісячного строку на примирення сторін з огляду на таке.

Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Таким чином, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №442/6319/16-ц.

Звертаючись до суду із позовом, позивач вказувала, що не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а шлюбні відносини між ними погіршилися через поведінку відповідача, відсутність взаєморозуміння та взаємних почуттів, що призвело до їх фактичного припинення. Ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання також припинено. Позивачка вважає збереження вказаного шлюбу неможливим.

Таким чином, встановивши, що збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд проігнорував подане ним клопотання про відкладення розгляду справи 09.03.2023 за станом його здоров`я, що позбавило його можливості надати докази на спростування доказів наданих позивачем не заслуговують на увагу. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі від 10.01.2023 відповідач ОСОБА_1 отримав 21.01.2023, відповідно, з часу отримання ухвали суду відповідач мав достатньо часу для надання до суду відзиву, заперечень на позов з відповідними доказами на їх підтвердження.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК україни).

Крім того, відповідачем до суду першої інстанції не надано доказів об`єктивної неможливості його участі в судовому засіданні 09.03.2023 відповідно до встановленого діагнозу, зазначеного у виписці із медичної картки амбулаторного хворого, поданої до суду першої інстанції 09.03.2023 (а.с. 31).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай