провадження № 2/752/3412/23
УХВАЛА

05.07.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Електро» про усунення перешкод з розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання недійсними договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі та скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом заступника керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Електро» про усунення перешкод з розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання недійсними договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі та скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав на нежитлову будівлю літ «А», площею 22,7 кв.м по АДРЕСА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що даний спір за суб`єктним складом належить до господарської юрисдикції, та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник позивача та представник Київської міської ради в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання з огляду на його необгрунтованість, одночасно вказавши на відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Представник відповідача ТОВ «Інвест Електро» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву, в якій підтримав подане клопотання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, серед іншого, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відповідно до п. 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III-V ЗК України, а саме щодо набуття, здійснення та припинення прав юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, територіальних громад та держави на земельні ділянки (крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"); пов`язані із захистом права на земельні ділянки (в тому числі відновлення порушеного права третьої особи, яка на підставі рішень державних органів або органів місцевого самоврядування претендує на спірну земельну ділянку); про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та інші.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, зміст заявлених позовних вимог та суб`єктний склад сторін спору, а саме позову поданого прокурором в інтересах Київської міської ради, яка є юридичною особою та реалізує у даному спорі не адміністративні функції, а саме права, що ґрунтуються на нормах цивільного, господарського та земельного законодавства, вимоги заявлено не лише до юридичної особи - ТОВ «Інвест Електро», а і до фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не є підприємцями, а тому суд приходить до висновку, що даний спір, сторонами в якому є окрім юридичних осіб ще і фізичні особи підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та, відповідно, даний спір підвідомчий та підсудний Голосіївському районному суду м. Києва.

Крім того, варто вказати на те, що у постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1403цс16 Верховний Суд України зазначив, що, коли позивач (орган державної влади) звертається до суду як власник земельної ділянки за захистом порушеного цивільного права, такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний із вирішенням питання щодо права на землю.

Оскільки заявлені прокурором вимоги спрямовані на захист цивільного права держави в особі уповноваженого нею органа та з огляду на характер правовідносин і суб`єктний склад сторін спору, суд вважає, що цю справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду клопотання судом не встановлено підстав для застосування п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, пред`явлені позовні вимог слід розглядати в порядку цивільного судочинства, та заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак в задоволенні клопотання сторони відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 255, 259 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Електро» про усунення перешкод з розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання недійсними договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі та скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко