Справа № 308/4018/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, завданої майну,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, завданої майну

Позовні вимоги мотивує тим, що 25 вересня 2019 о 17.30 год. біля будинку № 52 по вулиці Легоцького у місті Ужгород, відповідачка, керуючи автомобілем марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем під його керуванням марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок зіткнення транспортний засіб, який належить йому на праві приватної власності, отримав механічні ушкодження. Факт ДТП був зафіксований співробітниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області, якими було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_3

21 жовтня 2019 року Тячівським районним судом була ухвалена постанова у справі № 307/3126/19, згідно якої ОСОБА_3 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу № AM 8537265. Відтак, він звернувся до страхової компанії з відповідними документами, на підставі яких остання здійснила страхове відшкодування у розмірі, який був розрахований ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» самостійно. Листом від 28.11.2019 № 9476 страховик повідомив, що ним розглянуто матеріали стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.09.2019 р. за участю мого автомобіля Mazda З SDN, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілем Lexus RX 350, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». В результаті цього страховик здійснив розрахунок страхового відшкодування, що становить 3212,94 грн.

Дана сума була перерахована на рахунок в ПАТ «КБ «Приватбанк» через систему «Масові виплати».

Пояснює, що дійсна вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 26 975,00 гривень. Це підтверджується такими документами: Рахунок № 11 від 30.10.2019, оформлений ФОП ОСОБА_4 ; Акт про виконання робіт № 19; розрахункова квитанція № 003306.

Зазначає, що таким чином, відповідачка зобов`язана йому відшкодувати різницю між реальною вартістю відновлення пошкодженого автомобіля 26 975,00 грн. та сумою страхової виплати 3212,94 грн., що складає 23 762,06 грн.

На підставі наведеного просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23 762,06 грн. на відшкодування завданої нею в результаті скоєння ДТП шкоди.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача адвоката Гаврилець М.Б. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого адвокат вказує на безпідставність позовних вимог, виходячи з того, що відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, повинна здійснювати страхова компанія. Відповідачем застраховано свою відповідальність в межах 100 000,00 грн., тому сума 23 762, 06 грн., недоплачена позивачу в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування. У зв`язку з наведеним просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала відповідачка ОСОБА_2 та автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , водієм якого був позивач ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З дослідженої у судовому засіданні копії постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 21.10.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.09.20219. Вказана постанова суду набула законної сили 31.10.2019.

В силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ-8537265.

Судом також встановлено, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 3212,94 грн.

Позивач в позовній заяві стверджує, що загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 склала 26975,00 грн., що підтверджується: рахунком ФОП ОСОБА_4 № 11 від 30.10.2019, Актом про виконання робіт №19 на суму 26975,00 грн., розрахунковою квитанцією №003306 від 30.10.2019.

Враховуючи те, страхове відшкодування не в повній мірі покрило заподіяні збитки внаслідок ДТП, позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням, яка становить 23762,06 грн.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи(обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1. якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Так, у відповідності до вимог Закону страховик - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», виконав свої зобов`язання, виплативши страхове відшкодування позивачу.

Разом з тим, виплачений розмір страхового відшкодування тільки частково покрив витрати позивача, які він змушений був зробити для відновлення пошкодженого транспортного засобу, а решту суми 23762,06 грн., просить стягнути з відповідачки як особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи доведеність позивачем заподіяних йому збитків у заявленій сумі належними доказами, суд дійшов висновку про під ставність позову та необхідність його задоволення.

Керуючись ст..ст. 11, 26, 526, 628, 638, 634,639,979,988,991 ЦК України, ст..ст. 1, 16,20 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 12, 13, 77, 81, 141, 247, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 23 762,06 (двадцять три тисячі сімсот шістдесят дві гривні 06 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 04.05.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак