Дата документу 04.07.2023Справа № 645/3975/21
Провадження № 2/554/3181/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

за участю учасників справи:

представник позивача: адвокат Симоненко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2021 року звернулася до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі №2212 від 17.09.2019 року. За даною адресою зареєстровано чотири особи, а саме: позивач, її син ОСОБА_4 , її колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24.11.2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано), та сестра позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, на даний час за вказаною адресою проживає лише вона та її син. Відповідач ОСОБА_2 , яка є сестрою позивача, хоч і зареєстрована в спірній квартирі, але ще у 1998 році виїхала до США, на зараз місцезнаходження ОСОБА_2 їй не відоме. ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться.

Відповідач ОСОБА_3 є колишнім чоловіком позивача, проте у даній квартирі не проживає з кінця 2010 року. Після розлучення із ОСОБА_3 вони припинили їх спілкування.

Позивач на протязі 10 років виключно одна утримує в належному стані квартиру, сплачує комунальні послуги за всіх зареєстрованих 4 осіб, половина з яких в ній останні 10 років не проживають.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.06.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.10.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.01.2023 року прийнято до провадження позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Симоненко Н.Г. в судовому засіданні позов підтримала, просила вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Відповідачі не надала відзив на позов.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом.

Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі №2212 від 17.09.2019 року, та витягом (а.с.10, 11 витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтво про право на спадщину за законом).

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24.11.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 700 грн. щомісячно (а.с.7).

В зазначеній квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8 довідка).

Як свідчать матеріали справи, зокрема акт від 13.08.2021 року (а.с.32), відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає у вказаній квартирі.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном.

Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.

ОСОБА_1 , як власник житла, вважаючи своє право порушеним, звернулася за захистом до суду.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позовдо цього відповідача є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що діями відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушуються права власника, тому вони підлягають захисту.

Що стосується позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 суд вважає в їх задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплено положення, відповідно до яких громадяни, що мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що спірна квартира є спільним сумісним майном. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками вказаного жилого приміщення згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (по 1/2 частці кожна), а тому відповідач ОСОБА_2 не може бути визнана такою, що втратила право користування указаним житлом. Позбавлення права користування квартирою особи, яка є її співвласником, суперечить нормам частини другої статті 405 ЦК України.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Слід визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги до ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.155 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог позивачу відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 ,адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 07.07.2023 року.

Суддя А.М. Чуванова