Справа № 577/6539/23
Провадження № 2/577/1465/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліменти на період навчання неповнолітньої доньки,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом та просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у сумі 17235,87 грн. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа за №2/577/192/19 виданого Конотопським міськрайоннним судом має платити аліменти на період навчання їх з відповідачкою доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

строком до 29.09.2020 р. до закінчення навчання, але не більше досягнення дочкою 23 р., тобто 18.11.2023 р. Перший період навчання платив і після 29.02.2020 р. виконавчий лист був повернутий на руки стягувача, а у виконавчому провадженні вказана відмітка про виконання ним аліментних зобов`язань. Дочка ОСОБА_4 ніде не навчалась з 29.02.2020 р. по 01.09.2022 р. до вступу нею в Київський національний університет технології і дизайну. 18.11.2023 р. їй виповнилось 23 р. 09.11.2023 р., за 09 дн. до цього віку, відповідачка звернулася до відділу ДВС із зяавою про відкриття виконавчого провадження на новий термін навчання, надавши відповідну довідку навчального закладу. Згідно довідки ДВС розмір його заборгованості становить 17235,87 грн. Вважає, згідно ст.197 ч.2 СК України, за можливе його звільнити від сплати аліментів у зв`язку з обставинами, які мають істотне значення. А саме, якби стягувач аліментів своєчасно після вступу доньки до ВУЗу звернулася з відкриттям провадження, міг би в судовому порядку вирішити питання щодо звільнення його від аліментного обов`язку. На час винесення рішення про стягнення аліментів працювала його дружина і у нього було двоє дітей, однак 19.11.2020 р. у них народилася третя донька ОСОБА_5 і дружина на період, за який нараховано заборгованість, перебувала у офіційній відпустці по догляду за нею до 3-го віку. Його заробітна плата за спірний період повністю витрачена на утримання сім`ї. Заощаджень, автомобіля чи своєї нерухомості не має. Проживає в двокімнатній квартирі, власником якої є мати пенсійного віку, не має змоги платити заборгованість по аліментах, оскільки дружина отримує мінімальну заробітну плату, 3-х дітей, є малозабезпеченою сім`єю. Донька вже виросла, має самостійний дохід і по його відомостям, має фактичну сім`ю, з позивачкою не проживає. У нього в сім`ї тяжке матеріальне становище, не може платити аліменти, бо доньки перебувають на обліках у лікаря-офтальмолога, носять окуляри та потребують часто їх заміни, годувати їх, одягати, розвивати духовно, що і змусило звернутися до суду.

ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову, пославшись на обставини викладені у відзиві.

Представник Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, при розгляді позову покладаються на розсуд суду. .

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, просить врахувати заперечення подані до суду.

Судом встановлено, що 13.11.2023 р. постановою державного виконавця Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. відкрито виконавче провадження ВП №73298047 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/7 ч. з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 20.11.2018 р., до закінчення нею навчання, тобто до 29.02.2020 р., але не більше як до досягнення донькою 23 р., тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 31.10.2023 р. становить 17235,87 грн. (а.с.7). Позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 , від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11-14), які мешкають разом з матір`ю позивача ОСОБА_9 та позивачем (.а.с. 15).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ч.1 ст.198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 17235,87 грн., позивач посилався на те, що: має трьох неповнолітніх дітей та дружину, яка не працювала на час декретної відпустки; відповідач звернулась із заявою перед досягненням донькою 23 р.; відсутнє майно та заощаджень.

Проте, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивач не надав доказів, що він не може сплати заборгованість по аліментам на навчання доньки. Позивач є працездатним, працює у ВП Конотопська дирекція залізничних перевезень РФ Південно-Західна Укрзалізниця на посаді столяр 5 розряду (а.с.с10).

Відтак, у суду немає передбачених ч. 2 ст. 197 СК України підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам.

Обгрунтовуючи вимогу про звільнення від сплати аліментів, визначених за виконавчим листом, позивач посилався на те, що має іншу родину: дружину та трьох дітей, що хворіють, яких за законом зобовязаний утримувати.

Проте, рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 08.02.2019 р. були враховані всі обставини, наявності іншої сімї, знаходження на утриманні позивача неповнолітніх дітей від другого шлюбу.

При цьому, слід зазначити, що наведені позивачем в обґрунтування позовної вимоги про звільнення від сплати аліментів, визначених за рішенням суду, обставини є підставою для зменшення розміру аліментів у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 192 СК України, а не для звільнення від їх сплати. Але такі вимоги позивачем в суді не заявлялись і не були предметом розгляду.

Ч.4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. .

Твердження позивача, що дочка ОСОБА_4 є повнолітньою самостійною особою, має фактичну сім`ю, суперечать висновкам, зробленим у рішенні Конотопського міськрайонного суду від 08.02.2019 р., зокрема про те, що вона є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги, що є не припустимим.

На переконання суду, наявність трьох неповнолітніх дітей у позивача, не є безумовною підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах.

ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Суд звертає також увагу на те, що відповідно до рішення суду 08.02.2019 р. розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його звільнення у зв`язку з тим, що позивач має інших дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на період навчання визначених рішенням суду Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 08.02.2019 р., тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись, ст. ст. 141, 150, 180-184, 192, 197 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 15, 76-78, 81, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження м.Конотоп Сумської області вул.Г.Тхора, 6.

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП не надано.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2023 року.

Суддя Гетьман В. В.