03.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/3288/23
Провадження № 2-о/205/109/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Тімофєєвої І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко Вікторія Геннадіївна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Михайлівської сільської про встановлення факту проживання однією сімє`ю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, мотивуючи свою заяву наступним.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську. Батьками заявниці є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом про народження №2431, зробленим 04.07.1973 року Будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська. 13.11.1993 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_2 . Сім`я заявниці складалась з 5 осіб, мешкала в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їм на парві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.12.1997 року виконкомом міської Ради народних депутатів. Спірна квартира є трикімнатною,. Житлова площа становить 37,3 м.кв., загальна площа 64,4 м.кв. Згодом, на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2012 року мій чоловік, придбав квартиру АДРЕСА_2 , куди переїхав проживати разом з сином ОСОБА_3 . Однак заявниця весь час залишалась проживати разом з батьками в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки з ОСОБА_2 не вдалось створити міцну сім`ю. Разом з батьками вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільний побут. Проте, її місце проживання з 12.01.2017 року по 12.08.2019 року на прохання її чоловіка ОСОБА_2 було зареєстроване в належній йому квартирі АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_5 . Після смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини вищевказаної квартири. Оскільки на час відкриття спадщини, заявниця постійно проживала однією сімєю разом зі спадкодавцем своїм батьком ОСОБА_5 за однією адресою: АДРЕСА_3 , вважає що вона прийняла спадщину у встановлений законом строк. Проте постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 18.02.2023 року у видачі свідоцтва ОСОБА_1 про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 відмовлено. У зв`язку з цим просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про визнання заяви та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа представник Другої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду надісланий лист, про розгляд справи без участі представника.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про встановлення факту ОСОБА_1 визнали у повному обсязі, підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 станом на час відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше ніж п`ять років.

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги заяви та просили їх задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив таке.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є батько ОСОБА_5 . Мати ОСОБА_4 (а.с.65 зворот).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб 13.11.1993 року, про що зроблений актовий запис №724, після шлюбу відбулось зміна прізвища жінки на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №9 від 14.02.2023 року, зазначено що 22.10.1972 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 66).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №2 від 14.02.2023 року, зазначено що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.1990 року шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвано ( а.с. 67)

Батько заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Згідно довідки виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур від 06.03.2023 року за №1317, ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_5 не була зареєстрована по АДРЕСА_3 , а реєстрація за вказаною адресою відбулася з 19.08.2019 року. (а.с. 21).

Згідно сформованого Другої дніпровської державної нотаріальної контори витягу зі Спадкового реєстру від 18.02.2023, заведена спадкова справа № 70285774, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 18.02.2023 року у видачі свідоцтва ОСОБА_1 про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 відмовлено. Підстава: відсутність доказів фактичного прийняття спадщини, тобто сумісної реєстрації та проживання разом із спадкоємцем та/або вступ в управління майном на час відкриття спадщини (а.с. 68зворот-69).

Водночас, згідно показань свідків, які були надані в судовому засіданні під присягу, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є сусідами заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , підтвердили що ОСОБА_1 починаючи з 1997 року постійно проживала за вищевказаною адресою, ніколи не переїзджала в інше місце. В квартирі АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Коли у 2018 році помер ОСОБА_5 , вони особисто були на присутні на поховані, яким і займалася ОСОБА_1 .

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Належними та допустимими доказами по справі підтверджується факт постійного проживання спадкодавця разом із заявником на час відкриття спадщини, незважаючи на те, що місце реєстрації вказаних осіб на час відкриття спадщини не співпадало.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 вказаної статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як слідує з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, оскільки встановлення вказаного факту необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину, та враховуючи надані докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 263-268, 293, 315, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко Вікторія Геннадіївна про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_3 станом на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.О. Бізяєва