Справа № 727/5396/22
Провадження № 2/727/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

30 червня 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд міста Чернівців у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю:

секретаря судових засідань - Васківчук В.В.,

представника позивача - Македона О.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Ниміджан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» ( далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що «Мonobank» -це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms.

30.11.2019 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Однак, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 28.01.2022 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 28.12.2022 року становить 75 621,03 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму та судовий збір сумі 2481грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 липня 2022 року справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

У своєму відзиві на позов представник відповідача - адвокат Ниміджан Ю.В. просила відмовити у задоволенні вимог позивача, оскільки ОСОБА_1 взагалі не отримував кошти, зазначені у позові, відповідні транзакції 19.02.2021 року не вчиняв. 24.05.2021 року він звернувся до органів поліції із заявою про заволодіння ними невідомими особами в результаті шахрайських дій, а також подав аналогічну заяву в кіберполіцію, в зв`язку із чим було зареєстровано кримінальне провадження, в якому відповідача визнано потерпілим та в якому досудове слідство на даний час ще не закінчено.

05.10.2022 року представник позивача подав відповідь на відзив. Просив позовні вимоги Банку задовольнити повністю, оскільки згідно із умовами анкети-заяви від 30.11.2019 року, підписавши її, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту у мобільному додатку, що складають Договір про надання банківських послуг та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, представник Банку вказав, що не можна переказати кошти, не увійшовши у додаток та не знаючи пін-коду картки, за розголошення пін-коду несе відповідальність тільки ОСОБА_1 , тобто без розголошення останнім пін-коду своєї картки , номеру своїх карток, інша особа не мала б змоги увійти до застосунку monobank, зняти чи переказати кошти. Саме клієнт банку несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, в т.ч. за несанкціоновані операції з його карткою.

02.11.2022 року представник відповідача - адвокат Ниміджан Ю.В. подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання договору про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2019 року нікчемним , в якій зазначила, що ОСОБА_1 не подавав жодної електронної заявки на отримання кредиту , не ставив ні електронного, ані іншого підпису для його отримання, кредитний договір є недійсним у відповідності до ст.1055 ЦК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 листопада 2022 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання договору кредиту нікчемним до спільного розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та в зв`язку із цим здійснено перехід до розгляду цивільної справи №727/5396/22 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 травня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за первісним позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання договору кредиту нікчемним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2023 року прийнято відмову ОСОБА_1 та адвоката Ниміджан Ю.В., яка діє в його інтересах, від зустрічного позову у справі №727/5396/22 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання договору кредиту нікчемним та закрито провадження в цивільній справі № 727/1324/22 у цій частині.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові, а також пояснив, що 19.05.2022 року позивачу надійшли запити на переведення коштів з картки ОСОБА_1 , після чого представники банку зателефонували відповідачу, щоб уточнити чи не заперечує він щодо переведення даних грошових коштів, на що останній повідомив, що сам зробив ці транзакції, щоб купити криптовалюту. Того ж дня ОСОБА_1 звернувся в банк з проханням заблокувати його картку.

Щодо зазначеного у позові розміру заборгованості ОСОБА_1 перед Банком представник позивача в судовому засіданні пояснив, що станом на 28.12.2021 року за відповідачем утворився борг у розмірі 75 621,03 грн., який складається з використаного ним кредитного ліміту (з урахуванням того, що повернута 22.06.2021 року з транзакцій 19.05.2021 року на його картковий рахунок сума у розмірі 14 692,50 грн. була зарахована Банком на погашення відсотків за кредитним договором від 30.11.2019 року) та суми овердрафту. Овердрафт - коли на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову, пояснивши при цьому , що він дійсно є користувачем послуг АТ «Універсал Банк» , укладення між ним та Банком 30.11.2019 року договору кредиту, а також отримання згідно нього коштів не оспорює та визнає, проте вказав, що надані йому Банком кредитні кошти за вказаним договором він завжди вчасно повертав, на 19.05.2021 року боргу по ним не мав. Заборгованість виникла у нього виникла через шахрайські дії невідомих осіб, які під час його телефонної розмови з приводу додаткового заробітку в мережі Інтернет незрозумілим для нього способом зняли кошти з його банківської картки. Помітивши це ввечері цього ж дня, він одразу ж повідомив про такі обставини працівників Банку, заблокував картку, а надалі звернувся в кіберполіцію та до ГУНП в Чернівецькій області із заявою про порушення кримінального провадження за фактом вчинення шахрайства.

Представник відповідача - адвокат Ниміджан Ю.В. у судовому засіданні також вказала, що відносно ОСОБА_1 були вчинені шахрайські дії, кошти він не знімав, а тому також просила суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 листопада 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого позивач АТ «Універсал Банк» відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні на його ім`я та установив початковий кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн., який 30.05.2020 року збільшився до 80 000 грн.

З виписки про рух коштів по картці на ім`я ОСОБА_1 за період з 04.12.2019 року до 01.11.2021 року вбачається рух кредитних коштів, періодичне повернення відповідачем кредитних коштів шляхом поповнення карткового рахунку. За вказаний період сума витрат по картці становить всього 164 461, 30 грн, сума зарахувань на картку 88 840, 27 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Згідно ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно інформації з технічно-програмного забезпечення Банку 19.05.2021 року мали місце наступні обставини за картковим рахунком відповідача:

11:51:55 переказ на ZETCARD на суму 26226,14 грн., який було проведено через інтернет з 3D-Secure, тобто з введенням номеру картки, терміну дії та cvv коду. Підтвердження відбувалось або самим клієнтом, або клієнт передав дані для підтвердження;

12:16:47 на суму 31 200 грн. та 12:20:10 на суму 20 800 гр. перекази на картку НОМЕР_1 відбувались всередині мобільного застосунку, з введенням номеру картки, на яку здійснювались перекази та підтвердженням в застосунку.

Перед проведенням вказаних вище транзакцій відбувався успішний вхід у мобільний за стосунок з підв`язаного девайсу відповідача Redmi NoTe 9 Pro, з коректно введеним PIN-кодом.

Відповідно до пункту 6 розділу 6 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов?язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно п. 8 ст. VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705(надалі - Положення), Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до підпункту 9 пункту 8 розділу 1 Положення внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити порядок подання користувачем повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які не виконувалися користувачем, і внесення електронного платіжного засобу до стоп-списку та його вилучення.

Згідно п. 3.3 розділу 3 Умов, операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Secure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням зутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч.

Отже, клієнт банку несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, в т.ч. за несанкціоновані операції з його карткою. Саме так записано у вищезазначених пунктах публічного договору укладеного між Банком та Відповідачем (відповідно до пункту 6 розділу 6 Положення, п.п. 5.9.1, 5.3., 4.2.8., 4.2.9. Умов).

Згідно ст. 33 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зазначено, що платник несе перед банком або іншою установою - учасником платіжної системи, що його обслуговують, відповідальність, передбачену умовами укладеного між ними договору.

Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації

Платник зобов?язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання шим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій, з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення

переказу.

Виходячи з встановлених у судовому засіданні шляхом відтворення аудіо записів розмов ОСОБА_1 з працівником позивача обставин, а саме: з телефонної розмови 19.05.2021 року о 12-29 год., в якій він підтвердив здійснення ним вищезазначених транзакцій з метою покупки криптовалюти , оскільки саме відповідач відповідальний за збереження ПІН-коду та контроль над довіреним пристроєм, з якого ПІН-код був введений, у банку не було підстав для того, щоб відповідно до п. 8 ст. VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» та за відсутності помилки у спірному перерахуванні вищевказаної суми негайно відновити залишків коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї спірної операції.

Всупереч процесуального обов`язку, передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідач не довів факт втрати контролю над своїм кредитним рахунком та не спростував презумпцію свого авторства у банківських операціях, які зазначені у виписці з його банківського рахунку, або факт шахрайства, який би виключав його вину у виникненні заборгованості за договором кредиту від 30.11.2019 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України виключно вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, доводи сторони відповідача щодо триваючого досудового розслідування за його заявою про факт шахрайства з його банківською карткою є безпідставними.

Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів 19.05.2021 року у загальному розмірі 78 224,53 грн.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що в порушення умов укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 30 листопада 2019 року та положень ст.ст.509, 526 ЦК України відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує у повному обсязі та станом на 28 грудня 2021 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 75 621,03 грн 12 коп., яка складається з використаного кредитного ліміту та суми використаного відповідачем за межами кредитного ліміту овердрафту, що слідує з пояснень представника позивача в судовому засіданні.

При цьому, на підтвердження погодження умов договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» надано до матеріалів позовної заяви копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, Витяг з Умов і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Витяг з Тарифів за карткою «Monobank», розрахунок заборгованості.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У заяві анкеті від 30.11.2019 року зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ні Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, ні витяг з Тарифів за карткою «Monobank» не містять підпису позичальника.

Матеріали справи також не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифи за карткою «Monobank» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, пені і комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження

Разом з тим, підписана відповідачем 30.11.2019 року анкета-заява, окрім анкетних даних останнього, не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема, щодо розміру процентів, пені та комісії.

Отже, виходячи з вищенаведеного, у даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ «Універсал Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і правила обслуговування фізичних осіб у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За вказаних обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила обслуговування фізичних осіб, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір та сплату пені і комісії не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року в справі №342/180/17, де вказано, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що кошти у розмірі 63 532,03 грн., фактично отримані позичальником станом на 22.06.2021 року , у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість лише за тілом кредиту саме у зазначеному розмірі, оскільки, як вбачається з наданого Банком розрахунку, 22.06.2021 року Банком на погашення за наданим кредитом було отримано 14692,50 грн., в зв`язку із чим борг ОСОБА_1 на цю дату зменшився до 63 532,03 грн., проте надалі позивачем сума, яка визначена як «тіло кредиту» з відсотками на наступний місяць визначалась як заборгованість по тілу кредиту, на яку в наступному місяці знову нараховувались відсотки, тоді як Банком не доведено погодження з відповідачем умов щодо сплати відсотків та інших платежів у будь-якому розмірі, рівно як і недоведено погодження щодо надання кредитних коштів поза межами встановленого кредитного ліміту.

Таким чином, відсутні правові підстави для зарахування Банком 14692, 50 грн., зарахованих на картку ОСОБА_1 22.06.2021 року, на погашення процентів, а також для стягнення з відповідача на користь позивача суми овердрафту за договором кредиту.

Виходячи з наведеного, суд задовольняє позов частково.

Крім того, згідно із ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» підлягає також стягненню 2084, 04 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково

Стягнути зОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" фактично отриману суму кредитних коштів у розмірі 63 532,03 грн.

У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2084,04 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 10 липня 2023 року.

СУДДЯ М.Є. БОЙКО