Справа № 147/754/23
Провадження № 2/147/217/23
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

11 липня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.05.2015 в розмірі 36769,88 грн.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи без участі представника АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач в судове засідання не з`явилася. 29.06.2023 через систему «Електронний суд» відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву про закриття провадження у справі, обґрунтовану тим, що на даний час спір про її неплатоспроможність вирішено Господарським судом Вінницької області.

Зазначила, що ухвалою від 22.12.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено арбітражного керуючого Білявського В.В. Ухвалою від 01.06.2022 відсторонено арбітражного керуючого Білявського В.В. від виконання повноважень керуючого реструктуризації у справі №902/1164/21. Керуючим реструктуризацією у справі призначено арбітражного керуючого Белінську Н.О. Ухвалою від 19.04.2023 завершено процедуру погашення боргів та звільнено ОСОБА_1 від боргів. Вважає, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що у позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 22.05.2015.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 05.03.2023 року має заборгованість у розмірі 36759, 88 грн., яка складається з: 30079,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6690,38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідач не спростовувала наявність у неї заборгованість перед банком, проте 29.06.2023 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, зазначивши, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.04.2023 завершено процедуру погашення боргів та звільнено ОСОБА_1 від боргів (справа №902/1164/21).

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень (повний доступ) встановлено, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.12.2021 відкрито провадження у справі №902/1164/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.12.2022 задоволено заяву АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 25.01.2022 року (вх. № 01-36/76/22) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/1164/21, повністю. Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" () до ОСОБА_1 в розмірі 26 598,69 грн. (друга черга задоволення) та 4 962,00 грн. витрат на сплату судового збору (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів) у справі № 902/1164/21.

Також, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.04.2023 прийнято до відома звіт арбітражного керуючого Белінської Н.О. №02-21/627 від 03.04.2023 року про виконану роботу у справі № 902/1164/21 станом на 03.04.2023 року. Задоволено заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. №02-21/731 від 24.03.2023 року. Затверджено звіт арбітражного керуючого Белінської Н.О. № 02-21/730 від 24.03.2023 року про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів за період з 14.02.2023 року по 30.03.2023 року у справі № 902/1164/21. Задоволено клопотання арбітражного керуючого Белінської Н.О. № 02-21/732 від 03.04.2023 року про закриття провадження. Завершено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ). Звільнено фізичну особу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, крім вимог, зазначених у ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства (фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи). Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедури банкрутства строк, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Окрім того, з ухвали суду від 19.04.2023 встановлено, що постановою суду від 14.02.2023 ОСОБА_1 було визнано банкрутом.

Варто зазначити, що поняття банкрутства, порядок відновлення платоспроможності суб`єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом, порядок та умови застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредитора визначаються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 1 даного закону, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно зі ст.9 цього ж закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За змістом ч. 4 ст. 10 Закону суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

З цього випливає, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові в справі № 372/3584/16-ц від 26 червня 2018 року, за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача, цивільну справу за позовом до такого відповідача не можна порушити, а в разі її порушення, справа підлягає закриттю.

Так, відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, наслідками відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника:

1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом;

2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду;

3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника;

4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів;

6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав;

7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Окрім того, системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що підставою позову у даній справі є стягнення заборгованості за кредитом. Зобов`язання за кредитним договором у відповідача перед банком виникло ще у 2015 році, тобто до дня відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заборгованість відповідача по кредиту відповідно до поданого банком розрахунку станом на 05.03.2023 становить 36769,88 грн.

Однак, під час розгляду справи з`ясувалося, що відносно відповідача у справі було порушено провадження про її банкрутство господарським судом, а тому дана справа підлягає закриттю у зв`язку з тим, що справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Отже, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має вирішуватися відповідно до вимог ГПК України.

Згідно пунктів 1, 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, враховуючи те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також те, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.04.2023, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 звільнено від боргів, а вимоги кредиторів вважаються погашеними, суд дійшов висновку, що провадження по цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід закрити.

При цьому, суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 255, 256, 259-261, 268, 352-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження по цивільній справі №147/754/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О.А. Натальчук