Провадження № 2/127/1350/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про скасування заборгованості за комунальними послугами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в квітні 2023 року звернувся до суду з позовом до КП ВМР «ВМТЕ» про скасування заборгованості за комунальними послугами.

В позовній заяві зазначено, що згідно свідоцтва про право власності від 24.07.2006 року ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У даній квартирі позивач зареєстрований та проживає.

В 2006 році останній вирішив зробити індивідуальне опалення, було розроблено робочий проект від`єднання квартири від системи центрального опалення та гарячого водопостачання. На виконання зазначеного проекту було розроблено та затверджено акт про від`єднання квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП.

Позивач зазначає, що з незрозумілих причин в даному акті було прописано «ГВП - залишено», в усному порядку було повідомлено, що нарахувань заборгованості по ГВП здійснюватися не буде.

Відповідно до платіжних доручень за комунальними послугами ГВП вбачається наступне: 1 червня 2018 року - 1 жовтня 2018 року в графі ГВП нараховано 0 грн. за послуги; 1 жовтня 2018 року - 1 грудня 2018 року в графі ГВП нараховано 1713 грн. за послуги. Після такого безпідставного нарахування, як зазначає позивач, за його зверненням було здійснено перевірку та проведено перерахунок за ГВП, де була списана дана заборгованість.

1 січня 2019 року - в графі ГВП нараховано 0 грн. за послуги; 1 лютого 2019 року - 1 квітня 2019 року в графі ГВП нараховано 2526 грн. за послуги. Знову, після безпідставного нарахування, за зверненням позивача, було здійснено перевірку та проведено перерахунок за ГВП, де була списана дана заборгованість. 1 травня 2019 року - в графі ГВП нараховано 0 грн. за послуги; 1 червня 2019 року - в графі ГВП нараховано 426 грн. за послуги. Знову, після безпідставного нарахування, за зверненням позивача, було здійснено перевірку та проведено перерахунок за ГВП, де була списана дана заборгованість.

1 липня 2019 року - 1 серпня 2022 року в графі ГВП нараховано 0 грн. за послуги

Позивач в позові звертає увагу, що відповідно до акту від 16.08.2022 року було встановлено самовільне втручання в мережі ГВП, за що у відповідності до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2023 року, за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року було стягнуто штрафні санкції у розмірі 9532 грн.

Разом з тим, безпідставні нарахування за нібито споживання гарячої води, а не штрафи за самовільне втручання в мережі продовжують відбуватись з боку відповідача.

Так, відповідно до платіжних доручень за лютий 2023 року заборгованість складає 41,366 грн.

Позивачем 11 серпня 2022 року була направлена заява на ім`я Генерального директора з проханням вчинити дії щодо від`єднання ГВП за адресою та фактичного виконання Робочого проекту 2006 року. Жодних відповідей позивачу не надходило.

Відповідно до Акту від 12.01.2006 року та повідомлення від 18.12.2018 року лічильники гарячої води опломбовані.

Таким чином, станом на момент подання даного позову, починаючи з 2006 року, позивач зазначає, що він не користується мережами ГВП, а здійснюють підігрів води через індивідуальний котел опалення.

ОСОБА_1 зазначає, що ним було вчинено усі дії щодо відмови від центральних мереж ГВП, а саме в 2006 році розроблено Робочий проєкт про від`єднання квартири від системи центрального опалення та гарячого водопостачання; в 2006 року встановлено індивідуальне опалення, в 2022 році здійснено ще один запит на від`єднання квартири від ГВП, однак дії відповідача були проігноровані, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить скасувати заборгованість за комунальні послуги з гарячого водопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 41365,71 грн. та зобов`язати КП ВМР «ВМТЕ» припинити нарахування плати за послуги гарячого водопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечила в задоволенні позову. Також надала суду відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що відповідач не заперечує той факт, що у квартирі АДРЕСА_2 з 03.10.2007 обладнано систему індивідуального опалення, що підтверджується наданою позивачем копією акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 03.10.2007 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол № 24 від 26.10.2007 року. Водночас із цього акту вбачається, що у квартирі залишено послугу гарячого водопостачання (зазначено: «ГВП - залишено»). Зазначене спростовує доводи представника позивача про відсутність послуги гарячого водопостачання у квартирі ОСОБА_1 .

Суд, перевіривши доводи позивача та заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_1 від 24.07.2006 року. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 18.07.2006 року № 1590.

КП ВМР «ВМТЕ» надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022), та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023).

Житлове помешкання по АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає позивач забезпечується послугами з постачання гарячої води, які надаються КП ВМР «ВМТЕ», а також проводяться нарахування за постачання теплової енергії в місця загального користування вищезазначеного житлового будинку. Останній технічно під`єднаний до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ», що підтверджується рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 року № 2634, який погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «ВМТЕ».

ОСОБА_1 , порушуючи умови п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», станом на 01.05.2023 року заборгував за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води 45261,15 грн, що підтверджується оборотною відомістю за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

Відповідач не заперечує той факт, що у квартирі АДРЕСА_2 з 03.10.2007 обладнано систему індивідуального опалення, що підтверджується наданою позивачем копією акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 03.10.2007 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол № 24 від 26.10.2007 року. Водночас, із цього акту вбачається, що у квартирі залишено послугу гарячого водопостачання (зазначено: «ГВП - залишено»).

На запит суду до ДП «Теплокомуненерго Маяк» ПРАТ «Вінницький завод «Маяк», як розробників проектної документації, щодо того, чи дійсно було від`єднано квартиру від систем центрального ГВП, останні листом від 26.06.2023 року повідомили, ДП «Теплокомуненерго Маяк» ПРАТ «Вінницький завод «Маяк» не мав і немає ліцензії з надання послуг розробки проєктної документації щодо від`єднання квартир від систем центрального ГВП.

До теперішнього часу квартира позивача у встановленому законодавством порядку від внутрішньобудинкової системи централізованого гарячого водопостачання не від`єднано і квартира забезпечується послугою з гарячого водопостачання. Це також підтверджується заявою відповідача ОСОБА_1 від 11.08.2022 року до КП ВМР «ВМТЕ», у якій він просить надати дозвіл на проведення організаційно-технічних робіт по від`єднанню квартири від централізованої системи постачання гарячої води і зазначає, що усі підтверджені законним чином боргові зобов`язання будуть погашені ним до підписання акту про від`єднання квартири від мережі ГВП та повного припинення послуг.

Зазначене спростовує доводи представника позивача про відсутність послуги гарячого водопостачання у квартирі останнього.

Рішенням Вінницької міської ради від 26.07.2018 № 1578 «Про визначення КП ВМР «ВМТЕ» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для усіх категорій споживачів» було прийнято споживачів, в тому числі житловий будинок по АДРЕСА_3 від ДП «Теплокомуненерго «Маяк» без сальдових залишків та розпочато нарахування з серпня 2018 року. Встановлення плати за послугу з постачання гарячої води по особовому рахунку квартири АДРЕСА_2 , проводилось за обсягом спожитої гарячої води відповідно до показань розподільного засобу обліку, квартирного лічильника № 0411786.

02.06.2019 року за зверненням споживача опломбовано вентиль гарячої води в закритому стані по вищезазначеній адресі. 11 серпня 2022 року до КП ВМР «ВМТЕ» надійшов лист № C-701 від мешканця квартири АДРЕСА_2 щодо проведення організаційно-технічних робіт по від`єднанню квартири від мереж централізованого гарячого водопостачання.

Натомість інженером КП BMP «ВМТЕ» було виявлено, що самовільно демонтовано відгалуження з опломбованим вентилем та з лічильником ГВП без попереднього роз пломбування.

Відповідно до пункту 4.3 розділу 1 Наказу від 22.11.20218 № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», оскільки споживач не повідомив про несанкціоноване втручання, датою несанкціонованого втручання було визначено 16.08.2021 року, оскільки остання контрольна перевірка виконавцем розподілу комунальної послуги (КП ВМР «ВМТЕ») була проведена при пломбуванні вентиля (02.06.2019 року), що перевищує 12 місяців. Таким чином за період з 16.08.2021 року (дата несанкціонованого втручання) по 16.08.2022 року (дата складання акту про несанкціоноване втручання) нараховано по нормативу на кількість зареєстрованих осіб та по кількості днів подачі, тобто - 90,72 м3, що в грошовому еквіваленті окладає 8533,65 грн.

Станом на травень 2023 року квартира АДРЕСА_2 є такою, що не оснащена розподільним вузлом обліку гарячої води, оскільки даний вузол обліку гарячої води був демонтований власником квартири в зв`язку з несанкціонованим, самовільним втручанням у внутрішньобудинкові мережі гарячого водопостачання, що суперечить процедурі від`єднання передбаченої Наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води».

Згідно акту№ 376/21 від 16.08.2022 року, який складено інженером КП ВМР «ВМТЕ» ОСОБА_2 у присутності споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що споживачем було демонтовано відгалуження з лічильником ГВП без попереднього розпломбування.

Відповідно до пункту 27 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1023), несанкціоноване втручання у роботу вузлів розподільного обліку забороняється. Якщо встановлено факт несанкціонованого втручання (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, зокрема порушення цілісності пломб) в роботу вузла розподільного обліку гарячої води, зазначений вузол вважається таким, що вийшов з ладу.

Датою початку несанкціонованого втручання в роботу вузла розподільного обліку гарячої води може бути: дата виходу з ладу, зафіксована автоматично таким вузлом обліку; дата повідомлення про несанкціонований вплив на вузол обліку; перший день після дати припинення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); дата останньої контрольної перевірки виконавцем комунальної послуги, але не більше ніж 12 місяців до дати виявлення факту несанкціонованого впливу на вузол обліку.

У зв`язку з встановленням 16.08.2022 року у квартирі позивача факту несанкціонованого втручання в роботу вузла розподільного обліку гарячої води, а саме його демонтаж без попереднього розпломбування, відповідачем проведено нарахування за гаряче водопостачання за останніх 12 місяців до дати виявлення факту несанкціонованого втручання відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Крім того, житловий багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, у зв`язку з чим теплопостачальною організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку.

Пунктом 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022), передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315.

Згідно з абзацом четвертим пункту 24 цих Правил обсяг теплової енергії, витраченої на палення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляться також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У відповідності до зазначених норм, КП ВМР «ВМТЕ» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, опублікувавши ці договори на веб-сайті підприємства https://vmte. vn.ua/contract.html.

Таким чином, з 01 листопада 2021 року діють Типові індивідуальні договори приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, і вважається, що вони укладені між КП ВМР «ВМТЕ» та кожним споживачем - фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води».

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про падання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Водночас, пунктом 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії та пунктом 39 Правил надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зазначене передбачено також пунктами 38 Типових індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води.

Підпунктом 11 пункту 40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року № 169. Це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з підпунктом 11 пункту 41 цього Типового договору споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Таким чином, нарахування плати за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води проведено правильно, відповідно до вимог чинного законодавства та перерахунку не підлягає.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження 3 побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно зі ст. 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, водовідведення, поводження з централізованого водопостачання, централізованого побутовими відходами.

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок індивідуального споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Отже, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст. ст. 7, 8 Закону (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012, справа № 6-110цс12).

Також судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2023 року позовну заяву задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року включно, в розмірі 9 531 гривня 73 копійки. Рішення відповідачем не оскаржувалось та набуло законної сили 01.04.2023 року. В даному рішенні судом встановлено, що відповідачі забезпечуються послугами гарячого водопостачання та теплової енергії, які надає позивач, та своєчасно не сплачують за них кошти.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що правові підстави для скасування заборгованості та зобов`язання припинити нарахування плати, відсутні, а тому заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача та відповідачем не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про скасування заборгованості за комунальними послугами відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», місцезнаходження: вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33126849.

Суддя