Справа № 545/4992/22
Провадження № 2/545/429/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Путрі О.Г.,

при секретарі - Зінов`євій А.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому прохає визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що є власником вказаного житлового будинку. За вказаною адресою відповідач була зареєстрована із народження (з ІНФОРМАЦІЯ_1 ), але за місцем реєстрації не проживає, більше тридцяти років, а проживає разом із донькою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Вважаючи, що право користування належним позивачу будинком у відповідача припинилось, а його права, як власника нерухомого майна, потребують захисту, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду за ухвалою суду від 18.04.2023 року.

Позивача в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та прохає його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`являлася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано.

За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ч.1ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 11.07.2023 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).

Згідно копії договору дарування від 14.10.2005 року (а.с.5), копії витягу з Державного реєстру правочинів від 14.10.2005 року (а.с.6), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.10.2005 року (а.с.7) ОСОБА_1 є власником житлового будинку, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно дост.41 Конституції України та ст.1ПершогоПротоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Між тим, згідно із ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України).

За змістом позовної заяви, відповідач, який є членом сім`ї позивача, спірним жилим приміщенням не користується більше тридцяти років, а проживає разом із донькою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з актом про постійне непроживання особи від 23.09.2020 року відповідач ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 не проживає за адресою реєстрації вже довгий час. Особистих речей ОСОБА_2 в будинку немає, спального місця та інших ознак, які вказують на фактичне проживання по вищезгаданій адресі також немає, що відповідачем спростовано в ході судового розгляду не було (а.с. 12).

Відповідно до акту обстеження та встановлення факту проживання особи без реєстрації від 23.09.2022 року відповідач проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 (а.с.21).

За таких обставин, здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад встановлені ст.405 ЦК України строки без поважної причини та відсутності перешкод у цьому, з огляду на що пред`явлений позов є обґрунтованим.

При цьому, суд враховує, що відповідач, продовжуючи бути зареєстрованою у житловому приміщенні, що належить на праві приватної власності позивачу, право власності на нього не набуває і фактично створює позивачу перешкоди вільно ним володіти.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.263-265,273-275,280-282, 352-354 ЦПК України, суд,

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії;

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Суддя: О. Г. Путря