Справа № 364/374/23
Провадження № 2/364/129/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

розглянувши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» ( , Україна, 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, тел: , е-пошта )

представник позивача : Грибанов Денис В`ячеславович ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_2 , е-пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: № тел.: НОМЕР_4 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

06.06.2023 надійшла вказана позовна заява. Ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України. А відтак, ухвалою від 14.06.2023 зазначений позов був залишений без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків.

Так, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачу було вказано, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, судовий збір за подання позову до ОСОБА_1 не було зараховано. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 гривень, виходячи з ціни позову, яка складає 46982,00 гривень.

Одночасно суд зазначив, що позивач приклав до матеріалів справи копію платіжної інструкції на суму 2147,20 гривень, від 12.05.2023. Однак під час перевірки зарахування до держбюджету вказаної суми встановлено, що оригінал цієї квитанції міститься у матеріалах іншої цивільної справи № 364/340/23 провадження 2/364/122/23. Надана роздруківка платіжки на суму 2147,20 грн не може вважатися доказом сплати судового збору за звернення з позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 . А відтак, встановлені обставини вказують, що позивач під час звернення до суду фактично не сплатив судовий збір.

Позивачу було запропоновано сплатити судовий збір та надати належну квитанцію (платіжне доручення) на ствердження оплати .

Згідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

При перевірці платіжної інструкції № 37499 від 12.05.2023 на суму 2147,20 грн про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судом встановлено, що вказані платіжні інструкції вже подавались до Володарського районного суду Київської області під час звернення з позовом у справі № 364/340/23.

На що було звернуто увагу позивача в ухвалі від 14.06.2023 та зазначено, що використання платіжного документу, який вже подавався до суду при зверненні з іншою заявою навіть аналогічного змісту не є припустимим, оскільки кожна позовна заява реєструються в суді з присвоєнням єдиного унікального номеру та платіжний документ, поданий до позовної заяви, закріпляється до облікової картки саме цієї справи.

Постановою Правління Національного банку України № 163 від 29.07.2022 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, а також вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до вказаної Інструкції, платіжне доручення оформляється за вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та подається до банку, що обслуговує платника, у кількості примірників, необхідних для усіх учасників безготівкових розрахунків, (п. 3.1 Інструкції).

Згідно із п. 37 розділу II Інструкції передбачено, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу». Платник заповнює його таким чином, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Важливо, аби у розділі «Призначення платежу» платник вказав відомості про те, яка саме позовна заява оплачується збором.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

У постанові від 13.02.2019 Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі №815/2416/18, та суд повернув позовну заяву у останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Так, позивачем до позовної заяви у цій справі на підтвердження сплати судового збору долучено платіжну інструкцію № 37499 від 12.05.2023 на суму 2147,20 грн.

Водночас судом встановлено, що зазначена платіжна інструкція також долучалася позивачем на підтвердження сплати судового збору у справі № 364/340/23 тобто позивачем згідно платіжної інструкції сплачений та зарахований судовий збір у межах розгляду названої справи. Ухвалою у справі № 364/340/23, позовну заяву залишено без розгляду.

15.06.2023 представниця позивача надала суду заяву «про усунення недоліків», якою вказує суду, що зазначена вище платіжна інструкція і є підтвердженням оплати судового збору, так як у справі № 364/340/23 ухвалою позовна заява була залишена без розгляду, тому вони повторно звернулися до суду та приклали платіжну інструкцію від попереднього позову, оскільки вимоги до тієї самої особи.

З такою позицією представниці позивача суд не погоджується оскільки вона повністю спростовується зазначеними вище письмовими доказами.

При таких обставинах позивач не усунув недоліки зазначені в ухвалі від 14.06.2023, а отже позовна заява підлягає поверненню відповідно до положення частини 3 статті 185 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун