Справа № 137/625/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2023 р. Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:002:0234, площею 0,2500га, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0235, площею 0,3277га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті мами залишилася спадщина, а саме житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який вона оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до архівного витягу з рішення №21 Дяковецької сільської ради від 15 червня 1995 року було вирішено передати ОСОБА_2 в приватну власність земельну ділянку площею 0,55га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_2 , на яку виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі орієнтовною площею 0.55га в межах села Дяківці, в тому числі: 0,2500га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; 0,3000га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Коли позивачка звернулася в нотаріальну контору для оформлення спадщини на вище вказані земельні ділянки, їй було відмовлено в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому вона змушена звернутися до суду із даною позовною заявою, так як бажає отримати вище вказану земельну ділянку у власність.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 08.06.2023 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.07.2023.

Представник позивачки-адвокат Данилюк П.П. через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Просить судові витрати по справі залишити за позивачкою.

Від відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області через канцелярію суду надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі представника. Літинська селищна рада проти заявленого позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Згідно із ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами.

З`ясувавши письмову думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з таких підстав.

Матір`ю позивачки ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.10.1984 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, що підтверджує зміну прізвища позивачки з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.8-9).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області 28.10.2019 (а.с.6).

За життя, ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати спадодавиці на день смерті і на що вона матиме право за законом, своїй дочці - ОСОБА_1 , згідно заповіту, складеного 25.01.2019 та посвідченого секретарем виконкому Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.7).

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та їй було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.07.2020, зареєстрованого в реєстрі за №2-230 (а.с.10).

Державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори 15.07.2020, на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину, проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2020, індексний номер витягу 216398749 (а.с.11).

За життя, ОСОБА_2 Рішенням Дяковецької сільської Ради народних депутатів від 15 червня 1995 року за №21 вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,55га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_2 га, згідно архівного витягу з рішення №01-23/501 від 07.07.2020 (а.с.12).

Земельна ділянка орієнтовною площею 0.5500га: 0,2500га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; 0,3000га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Ділянки сформовані до 2002 року, розташовані в межах с. Дяківці, згідно довідки №635, виданої 11.09.2020 виконавчим комітетом Дяковецької сільської ради (а.с.13).

Рішенням Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №955 від 08.09.2020 вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_1 спадкоємиці після померлої ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,5500га в межах села Дяківці, втому числі: 0.2500га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; 0,3000га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Остаточну площу земельної ділянки встановити при розробці технічної документації. (а.с.14).

На замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» виготовлено Технічну документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0.2500га та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0.3277га за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки зареєстровано в Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастрові номери :03:002:0234, :03:002:0235, згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.15-20).

Позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, проте, листом №508/02-14 від 26.05.2023, їй роз`яснено щодо порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Зокрема зазначено, що спадщину після смерті матері прийняла ОСОБА_1 , так як подала заяву про прийняття спадщини в межах строку, передбаченого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Разом з тим, ОСОБА_1 до звернення було додано копії документів, в яких документів, в яких міститься інформація про передачу безоплатно ОСОБА_2 в приватну власність земельної ділянки площею 0,55га, розташованої в межах АДРЕСА_2 але відсутня інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, про що зазначено у Витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 грудня 2020 року та від 09 грудня 2020 року, створених за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. У зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих право власності на вище вказане нерухоме майно, необхідних для оформлення спадщини, відсутні законні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказане нерухоме майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Позивачці було рекомендовано звернутися в суд за захистом своїх майнових прав (а.с.23).

Згідно зі ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні.

Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16.

При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц.

Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення частина перша статті 1225 ЦК України).

Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З правового аналізу зазначених вище положень ЗК України та статей 1218, 1225 ЦК України слідує, що в разі, якщо земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності, то спадкоємець в порядку спадкування набуває право власності на це майно.

Державні акти на земельні ділянки спадкодавцем за життя не виготовлені, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки.

Згідно п.7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позивачем беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало право на оформлення спірних земельних ділянок, яке увійшло до складу спадщини. В зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері на спірні земельні ділянки в нотаріальному порядку, а тому, з метою захисту майнових прав позивачки, позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Одночасно, у своїй заяві представник позивачки-адвокат Данилюк П.П. просив судові витрати по сплаті судового збору не стягувати з відповідача, тому суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачкою при подачі позову до суду, слід залишити за останньою.

Керуючись ст. 2, 10-13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:002:0234, площею 0,2500га, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0235, площею 0,3277га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області 16 вересня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Літинська селищна рада, адреса: вул. Соборна, 32, смт. Літин, Вінницького району Вінницької області, Код .

Суддя : Верещинська Я. С.