Справа № 174/504/23
п/с № 2/174/174/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права на спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вільногірську Дніпропетровської області померла його матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, яка складалась в тому числі, з належній їй при житті 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 . Після смерті матері, її частку зазначеної вище квартири, успадкували в рівних частках він та чоловік матері (його вітчим) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт спадкування позивачем частки квартири матері, що належала їй при житті, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.02.2023 р. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на належні йому при житті 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 (1/2 частку він отримав в порядку безоплатної приватизації квартири в рівних частках разом з матір`ю позивача по 1/2 частки квартири кожному, ще 1/4 частку квартири він отримав у спадщину за законом після смерті матері позивача - своєї дружини). Факт рідства позивача з його матір`ю ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його народження від 29.04.1965 р.Факт належності квартири на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22.12.1997 р., факт перебування матері ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.05.1992 р.

До дня своєї смерті, ОСОБА_3 разом із матір`ю позивача, був зареєстрованим за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, оскільки його матір - ОСОБА_2 , так і його вітчим - ОСОБА_3 , у зв`язку з похилим віком, мали низку хронічних захворювань, потребували стороннього, нагляду та догляду, він з 2014 року, на прохання матері та вітчима, постійно проживав разом з ними по зазначеній вище адресі - у кв. АДРЕСА_1 , по день смерті матері, а потім і на день смерті вітчима та продовжує фактично проживати у цій квартирі по цей час. Тобто на день відкриття спадщини після смерті вітчима, він проживав разом з ним однією сімєю: мав з ним спільний бюджет, ніс з ним спільні витрати на усі соціальні і побутові потреби та підтримував родинні відносини, притаманні сину та батькові.

Факт його проживання спільно з вітчимом по день його смерті підтверджується актом складеним депутатом Вільногірської міської ради від 23.03.2023 р. При житті, його вітчим - ОСОБА_3 заповітів на будь-чию користь не складав, про що йому відомо від самого ОСОБА_3 , який при житті неодноразово наголошував про відсутність в нього інших родичів, які б могли успадкувати належну йому частку квартири та він не має наміру складати заповіт на будь-чию користь. Інші спадкоємці за законом, які можуть претендувати на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , на цей час відсутні та про наявність таких йому невідомо. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без їх участи в який вона зазначила про визнання позову в повному обсязі, просила його задовольнити. До заяви додана копія довіреності без обмеження повноважень.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Вільногірську Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.2021 року (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Вільногірську Дніпропетровської області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 14.02.2022 року (а.с. 7).

Відповідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , його батьками є ОСОБА_4 , (батько) і ОСОБА_5 (мати) (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 15.05.1992 року мати позивача змінила своє прізвище ОСОБА_6 на прізвище ОСОБА_7 , при укладенні шлюбу з громадянином ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло за адресою АДРЕСА_2 , вона належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом частку квартири ОСОБА_2 , успадкували в рівних частках позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що також підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав (а.с. 11, 12).

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджується реєстрація спадкової справи щодо спадкодавця ОСОБА_2 , датою видачі свідоцтва про право на спадщину є 28.02.2023 року (а.с. 13).

Відповідно до копії акту 923 від 25.03.2023 року, складеного депутатом Вільногірської міської ради Мельник В.В. в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_1 мешкав за адресою АДРЕСА_2 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та вітчимом ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с. 14).

В квартирі були зареєстровані лише ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки № 897 від 24.03.2023 року. Позивач зареєстрований за іншою адресою, що підтверджується копією його паспорту (а.с. 15, 60).

Копією договору підряду № 619 та копіями договорів-замовлень на організацію та проведення поховання, підтверджується, що позивач замовив встановлення пам`ятника, а також організацію та проведення поховання, облаштування місця поховання померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 16-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

В процесі судового розгляду встановлено, що позивач, як пасинок спадкодавця, проживав із ОСОБА_3 однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, що відповідачем не заперечується.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем породжує для позивача юридичні наслідки, він зможе реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, як спадкоємець четвертої черги, який згідно зі ст. 1264 ЦК України, має таке право на спадкування за законом, як такий, що проживав зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе віднести їх на рахунок позивача за його клопотанням.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права на спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом у четверту чергу на майно, інші передбачені чинним законодавством права та обов`язки, що входять до складу спадщини після смерті фізичної особи, які належали при житті спадкодавцеві ОСОБА_3 та є спадщиною, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , як спадкоємець, що проживав із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судові витрати за клопотанням ОСОБА_1 покласти на нього.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ілюшик