Справа №303/3819/21
2/303/1254/21
Номер стат. звіту - 20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою.

Позов мотивує тим, що рішенням №1418, 58 сесії 7 скликання Мукачівської міської ради від 27.06.2019 року вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу по справі за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 211400000:01:007:0791). В подальшому проведено державну реєстрацію відповідного права власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджується Витягом з ДРРП від 23.07.2019 року.

В той же час, власником сусідньої земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0050 за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_4 , яка самовільно, всупереч встановленого порядку відгородила частину належної позивачеві земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення залізної огорожі, яка перекрила доступ для позивача до належної їй земельної ділянки, на якій знаходяться, зокрема елементи господарсько-дренажної каналізації. Відповідні елементи огорожі зображено на доданих до позовної заяви фотографіях. Відповідно, позивач звернулася із листом до відповідача з метою усунення відповідних перешкод, однак жодної реакції не послідувало. Члени сім`ї позивача також зверталися до правоохоронних органів з метою вирішення конфліктної ситуації, щодо самовільного встановлення огорожі. Однак, будь-якої реакції також не послідувало, а було зазначено, що відповідна ситуація носить суто цивільно-правовий характер.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задоволити його з підстав наведених в позові.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов також підтримав та просив суд задоволити його з підстав наведених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні з підстав наведених у відзиві, пояснивши суду, що позов є безпідставним та необгрунтованим.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав суду, що десь приблизно у 2014-2015 роках він почув крики зі сторони проживання сусідів Поп. Вони, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають в будинку їх дочки ОСОБА_4 та доглядають за ним. Підійшовши ближче, він почув, що між сусідами існує конфлікт, який виник щодо користування частиною земельної ділянки. Підійшовши він побачив сусідку ОСОБА_1 з лопатою в руках, яка через деякий час вдарила ОСОБА_7 по руці. Також показав, що він бачив, що паркан був поломаний. Тією частиною земельної ділянки, через яку виник конфлікт користувався ОСОБА_6 , і він допомагав йому садити дерева на цій земельній ділянці та завозити глину. Наскільки він пам`ятає, був пошкоджений сітчастий паркан і була калітка тобто хвіртка через яку можна проходити. Між двома земельними ділянками є паркан в якому є калітка тобто хвіртка. Хвіртка і ворота, які знаходяться у паркані, не зміщувались.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав суду, що у 2003 році він із жінкою ОСОБА_7 купили будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Також разом із будинком вони купили земельну ділянку на якому розміщений будинок в розмірі 0,10 га. Але крім цього, біля будинку була ще частина земельної ділянки, якою можна було користуватись та якою він користувався. Через деякий час він викликав земельну комісію, яка провела обміри земельної ділянки, всі сусіди погодили йому межі земельної ділянки. Позивач ОСОБА_1 приватизувала частину земельної ділянки за його городом. Він користувався цією частиною земельної ділянки, садив дерева, платив за землю. Також показав, що паркан сусіди самовільно зламали. При купівлі будинку паркан був, і його ніхто не змінював. На даний час власником будинку є його дочка ОСОБА_4 , а позивач хотіла ту частину земельної ділянки на якій в нього був город та росли овочі. Хвіртка на даний час закрита через конфлікт із сусідами, закрити її сказали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала суду, що відповідач ОСОБА_6 є її дочкою, а позивач ОСОБА_1 є її сусідкою. Також пояснила, що ОСОБА_1 купила будинок і через деякий час почала знищувати (ламати) паркан між земельними ділянками. Позивач ОСОБА_1 підробила підписи актів, які ними не підписувалися. На даний час власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є її дочка ОСОБА_4 , будинок було придбано у 2003 році разом з парканом, який був і є межею між земельними ділянками позивача та відповідача. Двері у паркані було заварено приблизно три роки тому назад, для того щоб ніхто туди не ходив. Двері на паркані було заварено нею тобто це відбулося з її ініціативи, для цього вона запросила зварювальника, який це зробив. Також пояснила, що вона не погоджувала, як з позивачем так і відповідачем заварення дверей у паркані. Вона не знала, що позивач ОСОБА_1 є власником цієї частини земельної ділянки, так як вона із своїм чоловіком ОСОБА_6 користувалися цією частиною земельної ділянки, завозили глину, садили дерева і десь 20 років користувалися нею.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав суду, що наскільки він знає зі слів відповідача, що коли відповідачем було придбано будинок то паркан між сусідніми ділянками вже був. Паркан був, як межа між земельними ділянками. Також показав, що він бачив зламані двері на паркані і зі слів ОСОБА_6 , це зробив сусід.

Експерт ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він отримав ухвалу суду про проведення експертизи та виконуючи її провів земельно-технічну експертизу за наслідками якої ним було складено висновок №8461 від 20.12.2022 року. Також пояснив, що у Висновку ним дійсно було допущено технічну помилку у цифрах щодо кадастрового номеру земельної ділянки ОСОБА_1 .. Але це та сама земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 .. На місце знаходження земельної ділянки він не виїжджав, так як проводив експертизу на підставі технічної документації виготовленої інженером-геодезистом. Саме інженер-геодезист проводив заміри земельної ділянки. Згідно звіту інженера-геодезиста зазначено, що встановлена огорожа суміжним землекористувачем, а також з матеріалів справи вбачалося, що суміжним землекористувачем є ОСОБА_4 .. Також пояснив, що він проводив експертизу тільки з тих питань, які були зазначені в ухвалі суду. Відповідь на друге питання щодо порушення меж земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві власності саме суміжним землекористувачем ОСОБА_4 , шляхом встановлення на ній огорожі, що в свою чергу перешкоджає (закриває) доступ до частини власної земельної ділянки, було взято із звіту інженера-геодезиста в якому було зазначено, що суміжним землекористувачем є ОСОБА_4 .. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що позивач ОСОБА_1 зверталася до відповідача ОСОБА_4 із листом, в якому зазначала, що просить відповідача терміново забезпечити доступ до земельної ділянки, яка належить позивачу ОСОБА_1 ..

У відповідності до Витягу з рішення 58 сесії 7-го скликання №1418 від 27.06.2019 року Мукачівської міської ради Про передачу земельних ділянок у приватну власність було вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передати у власність земельні ділянки на території міста Мукачева Закарпатської області фізичним особам для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) згідно додатку №1 до цього рішення. Згідно додатку №1 до вищезазначеного рішення також було затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,0356 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 211400000:01:007:0791 - ОСОБА_1 ..

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №174778708 від 23.07.2019 року земельна ділянка площею 0,0356 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 211400000:01:007:0791 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 ..

У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗК №003080, виданого 05.07.2005 року, відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0050, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Також, 25.05.2004 року було складено Акт встановлення і погодження меж землекористування між суміжними землекористувачами, а саме між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

У відповідності до Витягу з рішення 71 позачергової сесії 7-го скликання №1715 від 26.12.2019 року Мукачівської міської ради Про надання дозволів, затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність було вирішено надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно додатку №2 до цього рішення. Згідно додатку №2 до вищезазначеного рішення також було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно листа №744/0/232-19 від 13.08.2019 року начальника управляння комунальної власності та архітектури виконавчого комітету Мукачівської міської ради В.Буднік встановлено, що ОСОБА_4 звертався до управління з наданням роз`яснення відносно передачі земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0356 га, в якому було зазначено, що на засіданні 58 сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради рішенням №1418 від 27.06.2019 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . Проект рішення, який виносився на сесію міської ради, готувало управління комунальної власності та архітектури, на підставі поданої через ЦНАП громадянкою ОСОБА_1 заяви від 16.05.2019 року та землевпорядної документації. При опрацюванні цієї землевпорядної документації підстав для відмови передбачених статтею 18 Земельного кодексу України в затвердженні вищезгаданої документації не було. На підставі заяви від 15.07.2019 року Мукачівська міська рада звернулася до начальника Мукачівського відділу поліції з проханням перевірити відомості про можливу підробку підпису ОСОБА_4 в проекті землеустрою та здійснення обмірів ТОВ Трегер спірної частини земельної ділянки.

Відповідно до листа №863/01-32 від 12.08.2019 року заступника міського голови Е.Барчій встановлено, що 15.07.2019 року до Мукачівської міської ради надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 за якою стверджує, що громадянка ОСОБА_1 незаконно переставляє паркан (межові знаки) та заявляє, що при оформленні документів останньою (сусідкою) жодних документів не підписувала та не погоджувала. Також зазначено, що в діях заявника (замовника землевпорядної документації громадянки ОСОБА_1 ) та розробника цієї документації ТОВ Трегер можуть бути встановлені дії, які порушують земельне законодавство України, за яким передбачена юридична відповідальність.

Відповідно до Витягу з ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження №0001870 щодо кримінального правопорушення за ч.1 ст.358 КК України, а саме про такі обставини: 14.08.2019 року до ч/ч Мукачівського ВП через канцелярію ВП вх.№2841 від 14.08.2019 року із виконавчого комітету Мукачівської міської ради надійшли матеріали по факту ймовірного порушення земельного законодавства гр. ОСОБА_1 , а саме підробки документів.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №8461 від 20.12.2022 року встановлено, що фактичний розмір та площа земельної ділянки за кадастровим номером 211400000:01:007:0791, яка належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності, що розташована в АДРЕСА_1 , складає 0,0226 га. Площа невідповідності складає 0,0129 га, конфігурація не відповідності відображена у графічній частині (Див. зображення 4 висновку). Межі земельної ділянки за кадастровим номером 211400000:01:007:0791, яка належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності, що розташована в АДРЕСА_1 , порушені суміжним землекористувачем (від точки Б до точки В - землі гр. ОСОБА_4 кадастровий № не визначений) шляхом встановлення на ній огорожі, що в свою чергу перешкоджає (закриває) доступ до частини власної земельної ділянки (Див. зображення 4 та матеріали технічного звіту).

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст.125, 126 3К України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав і посвідчується державним актом, який видається і реєструється сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своєю власністю на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до вимог ст.386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою до вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

В судовому засіданні було встановлено, що 26.12.2019 року Мукачівською міською радою було прийнято рішення №1715 Про надання дозволів, затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність та вирішено надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно додатку №2 до цього рішення. Згідно додатку №2 до вищезазначеного рішення також було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначив, що спір виник щодо користування ним частиною земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_1 ..

У зв`язку з тим, що частина суміжної земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивача ОСОБА_1 належить до комунальної власності Мукачівської міської ради та згідно рішення останньої було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 то позивачу також необхідно було залучити до участі у справі в якості відповідача або співвідповідача Мукачівську міську раду Закарпатської області та ОСОБА_6 ..

За змістом ст.48 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Відповідно до ч.1-3 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи зміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Що стосується відповіді експерта на друге питання у Висновку експерта №8461 від 20.12.2022 року що межі земельної ділянки за кадастровим номером 211400000:01:007:0791, яка належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності, що розташована в АДРЕСА_1 , порушені суміжним землекористувачем (від точки Б до точки В - землі гр. ОСОБА_4 кадастровий № не визначений) шляхом встановлення на ній огорожі, що в свою чергу перешкоджає (закриває) доступ до частини власної земельної ділянки то суд оцінює його критично, оскільки воно спростовується, як поясненнями представника відповідача ОСОБА_3 , показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також і самим експертом ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив суду, що ці дані було ним взято в першу чергу із звіту інженера-геодезиста в якому було зазначено, що суміжним землекористувачем є ОСОБА_4 , а також із матеріалів справи. Як вбачається із матеріалів справи, ні позивач ОСОБА_1 ні її представник ОСОБА_2 не надали суду належних та допустимих доказів, що саме відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди у володінні та користуванні належною позивачу ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 211400000:01:007:0791, шляхом самовільного встановлення нею огорожі в межах цієї земельної ділянки.

В судовому засіданні було встановлено, а саме з показів свідка ОСОБА_7 , тобто матері відповідача, що хвіртку у паркані було заварено приблизно три роки тому назад, для того щоб ніхто туди не ходив. Хвіртку на паркані було заварено нею тобто це відбулося з її ініціативи, для цього вона запросила зварювальника, який це зробив.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у володінні та користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 211400000:01:007:0791) шляхом демонтажу самовільно встановленої нею огорожі в межах цієї земельної ділянки та не чинити перешкоди у користуванні відповідною земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 13.07.2023 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір