Справа № 211/2043/23
Провадження № 2/211/1497/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін.

розглянувши у місті Кривому Розі цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яресько Тарас Віталійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яресько Т.В. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання.Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що відносно позивача ОСОБА_1 20.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. відкрито виконавче провадження № 66881078 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у розмірі 12405,25 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис № 168974 від 15.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Згідно виконавчого напису, з неї стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість у розмірі 12405,25 грн.

З виконавчим написом вона не згодна та вважає, що він не підлягає виконанню. Оскільки нотаріус при видачі нотаріального напису не перевіряв безпечність заборгованості перед стягувачем. У зв`язку з чим просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 15.06.2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 168974 щодо стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у розмірі 12405,25 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, зазначає, що за час перебування виконавчого документу на виконанні з ОСОБА_1 стягнуто 12405,25 грн., на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Враховуючи викладене, у разі визнання виконавчого напису № 168974 від 15.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, відпадає правова підстава набуття відповідачем коштів позивача в сумі 12405,25 грн., а у відповідача ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» виникає зобов`язання по поверненню безпідставно набутого майна, тобто з ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» підлягають стягненню на користь позивача 12405,25 грн. в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом. Окрім того, просить суд стягнути з відповідача на її користь та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони та треті особи не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Представник позивача адвокат Яресько Т.В. до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить також розподілити судові витрати по справі.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.

Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

Суд, відповідно до норм ч. 10 ст. 84 ЦПК України вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, 15.06.2021 року за заявою ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 168974 яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за кредитним договoром в сумі 12405,25 грн.

20.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66881078 щодо примусового виконання виконавчого напису № 168974 від 15.06.2021 року ( а.с. 13).

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від2 9червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач був сповіщений про намір вчинення виконавчого напису, у відповідача на момент його вчинення існувало право на стягнення заборгованості, і що виконавчий напис вчинено на підставі первинних документів, які підтверджують заявлену до стягненню суму заборгованості; з наявних доказів неможливо встановити період, за який нараховані проценти та пені, підстави нарахування штрафу; відсутні докази неодноразового переходу права вимоги за договором від первинного кредитора як до відповідача, так і до інших юридичних осіб.

Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, що є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, суд встановив наступне.

Відповідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. про закінчення виконавчого провадження ВП № 66881078, встановлено, що на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти, достатні для задоволення вимог стягувача в сумі 14045,78 грн.( а.с. 14,15).

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером № 168974 від 15.06.2021 визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів стягнутих за виконавчим написом нотаріуса № 168974 від 15.06.2021 року, в розмірі 12405,25 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 28.10.2022, додаток №3 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 27.03.2023, акт приймання-передачі послуг від 03.04.2023, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатом Яресько Т.В., розрахункова квитанція від 03.04.2023 на суму 10000,00 грн. ( а.с. 20-22).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу. Вказане відповідачем не спростовано, клопотань щодо зменшення витрат на правову допомогу не надходило.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути його з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст.133,137141, 258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яресько Тарас Віталійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 15.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 168974, яким стягнуто з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» ( ) борг в розмірі 12405,25 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» ( ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , безпідставно набуті кошти в сумі 12405 ( дванадцять тисяч чотириста п`ять ) гривень 25 коп., в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» ( ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , витрати на правову допомогу в сумі 10000 ( десять тисяч ) гривень 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» ( ) на користь держави судовий збір в сумі 1073 ( одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.07.2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат