Справа № 278/1165/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Богословський Сергій Вікторович, до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андруса А. В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після смерті його баби, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай).

У зв`язку з наведеним, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 66), позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,37 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Сінгури» в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_2 .

У судове засідання сторони або їх представники не з`явились.

Представником позивача подано заяву про проведення судового засідання без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 29).

Представником відповідача також подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 30).

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 17.11.1984 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Сінгурівської сільської Ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області Гуменюк Л. М., зареєстрований в реєстрі за № 64, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 71).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 10), яка була мамою ОСОБА_3 (а.с. 13).

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с. 14).

Рішенням Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 15 сесії 24 скликання від 20.11.2003 року затверджено уточнені списки громадян, які мають право на земельні частки (а.с. 23).

У списку померлих громадян, які мають право на земельну частку (пай) реформованої агрофірми «Сінгури» ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 31-32).

Державний акт на право колективної власності на землю агрофірми «Сінгури» видано Сінгурівською сільською Радою народних депутатів Житомирського району Житомирської області відповідно до рішення сесії Житомирської районної Ради народних депутатів від 14.03.1995 року № 22 (а.с. 21-22) земельна частка (пай), що перебуває у колективній власностіАагрофірми « Сінгури » становить 2,37 га.

Відповідно до архівної довідки КП «Трудовий архів» Житомирської районної ради № В-107 від 07.03.2023 року (а.с. 48) в книгах обліку праці і розрахунків з членами колгоспу «Пам`яті Леніна» с. Сінгури Житомирського району Житомирської області за 1963-1965 роки значиться ОСОБА_2 .

Згідно рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Пам`яті Леніна» протокол № 2 від 31.03.1992 року та розпорядження № 129 від 14.09.1992 року затверджено назву колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Сінгури» с. Сінгури, що є правонаступником колгоспу «Пам`яті Леніна» (а.с. 17).

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Андруса А. В. № 52/01-16 від 14.02.2022 року (а.с. 7) Третьою житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 21/1996. Згідно наявних в спадковій справі документів спадкоємцем померлої є спадкоємець за заповітом гр. ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи від її відмови не звертались.

Зазначене також вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 21/1996 (а.с. 69-76).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А. В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)) (а.с. 6).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), районною державною адміністрацією. Такими документами, також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом після його баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, відтак суд це питання не вирішує.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1296 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 2,37 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності Агрофірми "Сінгури".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік