справа № 208/4223/23
№ провадження 2/208/870/23
30 червня 2023 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Сушкової Л.І., за участю секретаря судового засідання Дарчук М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, -
1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
У своєму позові представник позивача посилається на те, що Позивач ОСОБА_1 є власником 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 : 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 травня 2023 року після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 1/3 частина на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 лютого 2023 року після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Власником іншої 1/3 частини є відповідач ОСОБА_2 . Спільне використання квартири неможливе, відповідач не проживає у цій квартирі більше 20 років, позивачем внесено на депозитний рахунок суду вартість 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Заяви, клопотання позивача, відповідача.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи були повідомленими належним чином та в установленому Законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники справи не з`явилися у судове засідання, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
3. Процесуальні дії по справі.
31 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.
Ухвалою суду від 16 червня 2023 року долучено до матеріалів справи оригінал квитанції про внесення на депозитний рахунок суду вартості 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
23 червня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Позивач ОСОБА_1 є власником 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 :
- 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 травня 2023 року після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- 1/3 частина на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 лютого 2023 року після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Власником іншої 1/3 частини є відповідач ОСОБА_2 .
Зазначена сума була внесена позивачем на депозитний рахунок суду, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № N0NOL3270M від 12 червня 2023 року.
5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном.
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16, та неодноразово підтриманій Верховним Судом.
У постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Умови, за наявності яких суд може припинити право співвласника на частку у спільній власності у порядку, визначеному статтею 365 ЦК України, повинні досліджуватися судом з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), згідно з якими втручання у право власності може бути виправданим, якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.
Таким чином, враховуючи, що позивачем внесені кошти у розмірі вартості 1/3 частки квартири на депозитний рахунок суду, виділ в натурі 1/3 частки неможливий, частка є незначною і позбавлення відповідача права власності на 1/3 частку квартири не завдасть шкоди її інтересам, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судовий збір та судові витрати по даній справі у розмірі 1073,6 грн., які складається з судового збору за вимогу майнового характеру, слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.141,259,263-265,354,355 ЦПК України, суд, -
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на зазначену 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 42,1 кв. м., житловою площею 26,5 кв. м., з подальшою реєстрацією права власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сушкова Л. І.