465/4475/23
2/465/2464/23
УХВАЛА

14.07.2023 року суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючій судді,

встановив:

відповідач ОСОБА_1 , в ході розгляду справи №465/4475/23, за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Теслюк Ярини Олегівни до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`ята державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту спільного проживання та визнання недійсним свідоцтва про прав на спадщину, подав заяву про відвід головуючій судді Мигаль Г.П.

Обґрунтовуючи заявлений відвід покликається на обставини, які, на його думку, викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді. Зокрема, вказує на те, що суддею при розгляді справи було необґрунтовано і безпідставно створено невигідні умови для захисту прав та інтересів сторони позивача, оскільки його неналежним чином повідомлено про дату судового засіданні при розгляді заяви про забезпечення позову та ще на початку розгляду заяви визначено його процесуальний статус як відповідача.

Статтею 40 ЦПК України визначено, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши заяву, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема у разі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Так, з поданої заяви вбачається, що така мотивована непогодженням сторони відповідача із процесуальними рішеннями головуючої судді в ході розгляду справи, зокрема постановлення ухвали про задоволення заяви позивача про забезпечення позову .

Однак, такі доводи не можуть слугувати законною підставою для відводу судді, ґрунтуються виключно на припущеннях та суб`єктивній думці заявника, яка фактично сформована на непогодженні з прийнятими суддею процесуальним рішенням по даній справі.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Таким чином, наведені у заяві про відвід судді обставини, не можуть бути законними підставами для відведення судді.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, для відводу судді Мигаль Г.П. відповідачем не зазначено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду у результаті розгляду даної цивільної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки аргументи заявника ґрунтуються виключно на припущеннях і суб`єктивній думці сторони відповідача, яка базується на непогодженні з процесуальними рішеннями судді, ухваленими під час розгляду справи, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, вважаю подану заяву про відвід необґрунтованою.

Приймаючи до уваги, що відвід був заявлений шляхом подання заяви через канцелярію суду 12 липня 2023 року, а розгляд справи призначено на 18 липня 2023 року, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому, відповідно до абз.1 ч.3 ст.40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України, -

постановив:

Матеріали цивільної справи №465/4475/23 передати для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мигаль Г.П.