Справа № 308/9748/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 та її представника адвоката Джуган Наталії Богданівни про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та її представник адвокат Джуган Наталія Богданівна, звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023, вказана заява залишена без руху, із зазначенням недоліків, а саме було вказано на те, що:

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.5 ч.2 до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст.. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно ст. 318 ЦПК України, при зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту , заявник має зазначити який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт а також докази, що підтверджують факт.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим для справ окремого провадження. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Зі змісту заяви вбачається, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку та отриманням інвалідності ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області з заявою та пакетом документів, необхідних для призначення пенсії, однак 13.04.2023 отримала рішення № 63 про відмову в призначенні пенсії наступного змісту:

«Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНПП НОМЕР_1 , яка звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України 06.04.2023. щодо призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058- 1У(Закон №1058).

Вік заявника становить 58 років 6 міс.

Право на призначення пенсії для осіб з інвалідністю III гр. ід 56 до 59 років - 14 років.

Згідно наданих документів страховий стаж становить 13 років 7 міс 24 дн (стаж розраховано :згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування)».

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди навчання з 01.09.1983 по 03.07.1985, оскільки у свідоцтві про одруження прізвище не відповідає паспортним даним.

Враховуючи вище викладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно п.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

При цьому до матеріалів заяви додано копію вказаного рішення, копію трудової книжки та копію диплома; копію свідоцтва про одруження та копію паспортного документу громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно прохальної частини заяви, ОСОБА_1 просить суд: «Встановити факт належності мені - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 26 вересня 1982 р. Підкамінським споживчим товариством Бродівського РПС, виданої на прізвище « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », в якій зазначено, в т.ч., періоди навчання з 01.09.1983 по 03.07.1985 у «Львівському кооперативному технікумі».

Разом із тим, як вбачається з копії трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 26 вересня 1982 р., у вказаний документ внесено виправлення щодо прізвища заявника та вказано « ОСОБА_5 », що відповідає паспортним даним заявника.

Натомість зі змісту рішення Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області від 13.04.2023 отримала рішення № 63 про відмову в призначенні пенсії, не вбачається що причиною відмови стало саме невідповідність прізвища у трудовій книжці заявника її паспортним даним.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 , необхідно обґрунтувати необхідності встановлення факту належності їй - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 26 вересня 1982 р. Підкамінським споживчим товариством Бродівського РПС, виданої на прізвище « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », в якій зазначено, в т.ч., періоди навчання з 01.09.1983 по 03.07.1985 у Львівському кооперативному технікумі».

При цьому слід звернути увагу на те що саме ОСОБА_1 у заяві вказує на те, що у зв`язку з прийняттям Декларації про державний суверенітет (16 липня) та проголошення незалежності держави, що отримала офіційну назву - Україна, проголошення Акту її незалежності 24 серпня 1991 року, мною було замінено паспорт громадянина СРСР на громадянина України, де відповідальною особою за видачу паспортів прізвище « ОСОБА_1 » з російської було перекладено як « ОСОБА_1 » і так зазначено в паспорті, про що зроблені відповідні записи в трудовій книжці НОМЕР_2 .

У заяві про встановлення факту, заявник вказує на те, що з 01.09.1983 по 03.07.1985 вона навчалася у Львівському кооперативному технікумі на денному відділенні, що підтверджується Дипломом НОМЕР_3 , виданого 04.07.1985 року.

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що допущена помилка не дає можливості зарахувати трудовий стаж, а тому просить суд встановити факт належності їй записів в трудовій книжці про періоди її навчання з 01.09.1983 по 03.07.1985 для оформлення пенсії за віком.

Разом із тим, зі змісту рішення Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області від 13.04.2023 отримала рішення № 63 про відмову в призначенні пенсії, вбачається що «за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди навчання з 01.09.1983 по 03.07.1985, оскільки у свідоцтві про одруження прізвище не відповідає паспортним даним». Так, зі змісту свідоцтва про одруження вбачається, що прізвище дружини після одруження « ОСОБА_6 ».

З наведено вбачається, що в порушення вимог ЦПК України, заявником не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, згідно прохальної частини заяви.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху, вказано на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, які посвідчують факт, або довідку про відмову у видачі таких документів із зазначенням причин відмови.

За твердженням заявника, неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, що допустило помилку на сьогодні не існує. Разом із тим, ОСОБА_1 доказів вказаному до заяви не додає.

Також в ухвалі від 14.06.2023 року було вказано на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження неможливості одержання необхідних документів з відповідними виправленнями в позасудовому порядку.

Копію ухвали про залишення заяви без руху було направлено на поштову адресу заявника, а також на електронну адресу її представника.

Згідно довідки про доставку електронного листа, документ (ухвалу від 14.06.2023) доставлено до електронної скриньки 16.06.2023.

Разом із тим, станом на 14.07.2023, недоліки на які вказано в ухвалі про залишення заяви без руху заявником не усунуто, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком держави.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката Джуган Наталії Богданівни про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області,- вважати неподаною і повернути заявникові.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош