Справа № 643/1386/23
Провадження № 2/643/558/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача адвоката Мордак І.С., представника відповідача адвоката Косінської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович, про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (позивач) пред`явив позов до ОСОБА_2 (відповідач), у якому просить визнати частково недійсним договір купівлі-продажу двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , житловою прощею 36,0 кв.м., загальною площею 68,7 кв.м., укладений 20.02.2018 між ОСОБА_3 та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В., зареєстрований в реєстрі за № 296 в частині пункту 4.7, а саме: «Покупець набуває квартиру, яка є предметом цього договору, в особисту приватну власність, згідно п. 1.2. Шлюбного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. 10.05.2017 за реєстровим № 1085».

В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач перебували в шлюбі з 24.07.2013. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2022, ухваленим в справі №554/7955/22 шлюб між сторонами розірваний. 10.05.2017 сторони уклали шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. 10.05.2017, зареєстрований в реєстрі за № 1085. Пунктом 1.2. вказаного договору передбачено, що майно, нажите подружжям під час шлюбу, яке підлягає державній реєстрації, є особистою власністю кожного з подружжя, на чиє ім`я зареєстровано рухоме або нерухоме майно. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2018, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В. 20.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 296, відповідач (покупець) придбав у ОСОБА_3 (продавця) вказану вище Квартиру. Пунктом 4.7. вказаного договору передбачено, що покупець набуває квартиру, яка є предметом цього договору, в особисту приватну власність, згідно п. 1.2. вказаного вище шлюбного договору. Пункт 1.2. шлюбного договору регулює правовий режим подружжя щодо майна, яке вже було нажите подружжям станом на день укладення шлюбного договору. У зв`язку з тим, що Квартира була придбана за спільні кошти, позивач не вважає, що вказаний об`єкт нерухомості є об`єктом особистої приватної власності відповідача. 3 огляду на те, що нотаріусом не було встановлено належним чином обставини, які б вказували на те, що відповідач набувала майно за кошти, які належали їй особисто, та у зв`язку із тим, що позивач, як другий з подружжя, згоди на таке придбання майна не надавав, умова договору купівлі-продажу квартири щодо набуття вказаного майна в особисту приватну власність відповідача є незаконною.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача 11.07.2023 подала клопотання про витребування доказів, згідно якого просить витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поляка Д.В. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2018, укладеного між відповідачем та ОСОБА_3 , зареєстрованого в реєстрі за № 296.

В обґрунтування клопотання зазначено, що витребувані документи мають значення для всебічного та повного з`ясування обставин справи та правильного її вирішення, зокрема для встановлення того, який зміст п. 1.2 шлюбного договору мається на увазі.

Представник позивача у судовому засіданні 11.07.2023 підтримала клопотання та викладені в ньому доводи.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.07.2023 заперечувала проти клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Вирішуючи вказане клопотання, суд керується таким.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Таким чином, клопотання про витребування доказів повинно бути подано позивачем або його представником разом з поданням позовної заяви. Пропуск встановленого строку має наслідком залишення клопотання без задоволення, якщо тільки позивач або його представник не обґрунтують неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від них.

Представником позивача не доведено наявність об`єктивних причин, які не залежали від її волі та унеможливлювали подання клопотання про витребування доказів у визначений законом строк, а саме разом із поданням позову.

Посилання представника позивача на ту обставину, що вона розраховувала, що копії витребуваних документів за власною ініціативою надасть приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Д.В. або відповідач заявить клопотання про їх витребування, суд відхиляє, оскільки виходячи із засад змагальності ти диспозитивності цивільного судочинства (ст. 12, 13, 81 ЦПК України), кожний учасник справи розпоряджається своїми процесуальними правами, в тому числі правом на подання доказів, на власний розсуд.

Відповідно, у позивача та його представника були відсутні правомірні підстави очікувати, що докази, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, будуть надаватись нотаріусом або відповідачем.

Виходячи із вказаних засад цивільного судочинства, саме на позивача як на особу, яка ініціювала судовий спір, покладений процесуальний обов`язок довести обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Реалізація вказаного обов`язку, виходячи з вказаних вище приписів ч. 1 ст. 84, ч. 2 ст. 83 ЦПК України, має відбуватись на стадії подання позовної заяви.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не обґрунтовано неможливість подання клопотання про витребування доказів у встановлений законом строк, тобто разом з подання позовної заяви.

Також суд ураховує, що позивачем надано суду копії договору купівлі-продажу квартири та шлюбного договору, автентичність яких не оспорюється жодним з учасників справи.

Крім того, ураховуючи склад учасників справи, зокрема склад відповідачів, суд приходить до висновку, що витребувані докази не мають значення для справедливого вирішення даної цивільної справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення. Між тим задоволення клопотання призведе до затягування строків розгляду справи, а відтак негативно позначиться на розумних строках її розгляду.

Керуючись ст. 83, 84, 258-261, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мордак Інни Сергіївни про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Крівцов Д.А.