Справа №760/1883/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №760/1883/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2021 р. до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №760/1883/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Подана заява мотивована тим, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за Кредитним договором №б/н від 10.12.2012 р. в розмірі 11017,22 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На виконання заочного рішення суду від 26.10.2017, згідно виконавчого провадження №56311030, відкритого Солом`янським РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), відповідачем 25.05.2020 сплачено заборгованість у повному обсязі в розмірі 11017,22 грн., та виконавчий збір в розмірі 1101,72 грн., витрати на проведення виконавчих дій в сумі 300 грн.

27.05.2020 від позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачем отримано смс-повідомлення про відновлення видаткових операцій за арештованим раніше картковим рахунком.

29.05.2020 відповідачем отримано смс-повідомлення від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», про зарахування суми боргу в розмірі 22017.22 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.04.2020 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року скасовано. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.12.2012 р. в розмірі 1750 грн. та судовий збір 1600 грн.

На підставі викладеного заявник просить суд вирішити питання про поворот виконання заочного рішення від 26.10.2017 року та в порядку повороту виконання рішення стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на свою користь 7667, 19 грн., а також безпідставного списані грошові кошти у сумі 1500, 00 грн. з банківської картки номер НОМЕР_2 (Монобанк/ АТ «Універсал Банк»); повернути з державного бюджету України безпідставно стягнуті з ОСОБА_1 як виконавчий збір у розмірі 1101, 72 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 300, 00 грн.;

09.08.2021 до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через канцелярію суду за Вх.№57419 надійшли заперечення на заяву про поворот виконання рішення суду, відповідно до яких представник просить відмовити у задоволенні заяви. Також представник зауважує, що з наданої відповідачем квитанції від 24.11.2020, вбачається лише опис операції «поповнення заборгованості, рахунок НОМЕР_3 , результат вдало». Тобто вимоги відповідача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Богінкевич А.М. заяву про поворот виконання рішення підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно вимог ч. 10 ст. 444 ЦПК України, заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та заяви про поворот виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2017 р., приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у справі №760/1883/17 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 10.12.2012 р. в розмірі 11017,22 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

11.04.2018 року на виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року представником позивача було отримано виконавчі листи.

04 травня 2018 року державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Ісмаіловим С.І. відкрито виконавче провадження ВП №56311030 з примусового виконання виконавчого листа №760/1883/17, виданого 20.03.2018 року Солом`янським районним судом.

27 травня 2020 року головним державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойкою Л.Р. завершено виконавче провадження ВП №56311030 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Ухвалою від 22.04.2020 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року скасовано.

Рішенням від 15.10.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.12.2012 р. в розмірі 1750 грн. та судовий збір 1600 грн.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Умовою для застосування повороту виконання рішення є скасування рішення про присудження чи зобов`язання вчинити певну дію або утриматися від її вчинення, яке стало підставою для видачі виконавчого документа, який повністю або частково виконаний.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасоване судом вищого рівня повністю чи змінене із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнуте з нього за скасованим рішенням.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14 (провадження №61-14640сво18).

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених статтею 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Враховуючи те, що питання про поворот виконання судового рішення не вирішувалось (та не могло вирішуватись) судом апеляційної інстанції, так як процесуальним законом визначений особливий порядок скасування та перегляду заочного рішення за заявою відповідача, а ухвалене у цій справі заочне рішення було виконане, суд доходить висновку про наявність правових підстав для вирішення питання про поворот виконання рішення.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 26.05.2020 року ОСОБА_1 сплатив 12418, 94 грн. за ВП №56311030, з яких 11017,22 грн. заборгованість, виконавчий збір - 1101,72 грн., витрати на проведення виконавчих дій 300,00 грн.

Випискою по картці/ рахунку ОСОБА_1 підтверджено факт зарахування 29.05.2020 р. АТ КБ «ПриватБанк» 11017,22 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановивши, що ОСОБА_1 фактично виконав заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у справі №760/1883/17, яке 22 квітня 2020 року було скасовано, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог заявника в частині повернення йому АТ КБ «ПриватБанк» стягнутих за рішенням суду грошових коштів в межах заявлених вимог, а саме в сумі 7667, 19 грн.

При цьому, відповідно до квитанції №TS208182 від 24.11.2020 року з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4 (АТ «Універсал Банк») списано 1500, 00 грн. в рахунок погашення заборгованості з рахунку НОМЕР_5 , що підтверджено випискою по картці/ рахунку ОСОБА_1 за період з 14.07.2012-14.07.2021 роки.

Враховуючи що списання грошових коштів відбулося після скасування заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у справі №760/1883/17, за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що 1500, 00 грн. банк стягнув в рахунок виконання судового рішення, підстави для повернення ОСОБА_1 вказаних грошових коштів в порядку ст. 444 ЦПК України відсутні.

Крім того, згідно з вимогами частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 вказаного закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

При цьому, відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

За змістом частини другої, третьої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

У разі скасування рішення суду, яке було виконано в порядку примусового виконання та стягнення з боржника суми виконавчого збору і виконавчих витрат, питання про повернення таких сум здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом подання заяви про поворот виконання рішення суду.

Оскільки за змістом ст. 444 ЦПК України суд має право вирішити питання про поворот виконання рішення, постанови, а законом передбачений окремий порядок як стягнення так і повернення виконавчого збору та виконавчих витрат, вимоги заявника в частині повернення з державного бюджету грошових коштів у розмірі 1401, 72 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 444 ЦПК України, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №760/1883/17 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 18, 79-81, 260, 353, 444 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року по справі №760/1883/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

В порядку повороту виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року у справі №760/1883/17, стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) кошти в розмірі 7667 (сім тисяч шістсот шістдесят сім) гривень 19 коп.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Кушнір С.І.