БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.07.2023
Справа № 497/1550/23
Провадження № 2-з/497/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про вжиття заходів забезпечення позову

12.07.2023 м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 11.07.2023 року звернувся до суду з заявою, якою просить суд:

- відповідно ст.150 ЦПК України, постановити ухвалу, про забезпечення позову, шляхом арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна: квартири загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- допустити рішення до негайного виконання.

Заявник мотивує зазначені вимоги тим, що він, ОСОБА_1 значиться позивачем по справі №497/1017/2020, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.11.2020 року по даній справі було задоволено частково позовні вимоги:

- скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, м.Київ Остапенка Євгена Михайловича, індексний номер №53293251 від 24.07.2020 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 ;

- припинено право власності ОСОБА_2 на житлове приміщення: квартиру загальною площею 64.50 кв. м., житловою площею 42.20 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000.00 гривень відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням АТ КБ «Приватбанк» звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного суду та постановою Одеського апеляційного суду від 02.08.2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення.

Постановою ВС-КЦС від 12 квітня 2022 року по справі № 497/1017/20 касаційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» було задоволено. Рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування запису про державну реєстрацію права власності - скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, ОСОБА_2 , державний реєстратор відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області Галамай Ольга Євгенівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності - відмовлено.

Заявник стверджує, що на його глибоке переконання порушення його права і надалі триває, з урахуванням правового висновку викладеного в Постанові ВС-КЦС по справі №497/1017/20, він, ОСОБА_1 з дотриманням вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, має намір подати позовну заяву до АТ КБ «Приватбанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.09.2016 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг». Відповідно, про скасування подальшої державної реєстрації права власності, вчиненого 07.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Виноградовою В. Ю. на підставі договору іпотеки від 23 вересня 2016 року № 3046, укладеного між ТОВ «Естейт Селлінг» та ПАТ КБ «ПриватБанк», предметом якого є належна товариству квартира що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., зокрема, на забезпечення виконання умов кредитного договору від 26 травня 2015 року, укладеного між тими самими сторонами.

Разом з тим, ОСОБА_1 має намір заявити вимогу про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 4663 від 24.07.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, індексний номер 53293251 та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича індексний номер № 53293251 від 24.07.2020 року про реєстрацію права власності та припинення права власності ОСОБА_2 на житлове приміщення - квартиру загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цією заявою.

Ознайомившись зі змістом заяви ОСОБА_1 , та доданими до неї документами, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч.4 ст.152 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом заяви, заявник просить забезпечити позов, шляхом арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна: квартири загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що доводи заявника про можливість утруднення чи неможливості виконання у подальшому рішення суду, є обґрунтованими.

Так, на розгляді Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа №497/1959/15-ц, провадження №22-ц/813/3453/22 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості. Рішення, що набрало законної сили по даній справі ще не прийнято, виходячи з відомостей з сайту Судової влади України - дану справу призначено до судового розгляду на 11:15 годину 20.09.2023 року (а.с.38).

Даний спір стосується, зокрема, стягнення кредитної заборгованості зі ОСОБА_1 , яка утворилась внаслідок не виконання зобов`язань за кредитним договором від 27.03.2008 року. Належна на праві власності позивачу квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була передана ним, заявником ОСОБА_1 31.03.2008 року в іпотеку банку на забезпечення виконання укладеного між сторонами названого кредитного договору.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10.10.2012 року (№1507/2113/12) у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком у розмірі 213 468,28 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - зазначену вище квартиру шляхом її продажу з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу іпотеки.

Окрім цього, Верховний Суд скасовуючи рішення районного та апеляційного суду в постанові від 12.04.2022 року справа №497/1017/20 зазначив, що «суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та визнаючи зазначений договір недійним, не встановили наявність порушених прав та інтересів позивача оспорюваним договором, не звернули уваги на те, що реєстрація права на спірну квартиру за банком від 07.12.2016 року, як позивач оспорює у справі 497/1459/19, відбулася на підставі договору іпотеки, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг», а не на підставі іпотечного договору, укладеного зі ОСОБА_1 ».

Разом з цим, заявник зазначає, що 05.09.2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг», на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2012 року, укладено договір купівлі-продажу спірної квартири.

23.09.2016 року між ТОВ «Естейт Селлінг» та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки № 3046, предметом якого є належна товариству квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на забезпечення виконання умов кредитного договору від 26 травня 2015 року, укладеного між тими самими сторонами.

І лише 07.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Виноградовою В. Ю. на підставі договору іпотеки від 23 вересня 2016 року № 3046 зареєстровано перехід права власності на предмет іпотеки до ПАТ КБ «ПриватБанк» на спірну квартиру.

Заявник не погоджується з усіма вчиненими діями щодо належної йому квартири, та має намір подавати позовну заяву.

Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

В даній заяві, заявник ОСОБА_1 стверджує, що порушення його права триває, з урахуванням правового висновку викладеного в Постанові ВС-КЦС по справі № 497/1017/20, провадження № 61-14172св21, та з дотриманням вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, ним буде подано позовну заяву до АТ КБ «Приватбанк», про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.09.2016 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг». Відповідно, про скасування подальшої державної реєстрації права власності вчинену 07.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Виноградовою В. Ю. на підставі договору іпотеки від 23 вересня 2016 року № 3046, укладеного між ТОВ «Естейт Селлінг» та ПАТ КБ «ПриватБанк», предметом якого є належна товариству квартира що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., зокрема, на забезпечення виконання умов кредитного договору від 26 травня 2015 року, укладеного між тими самими сторонами.

А також, ним, ОСОБА_1 буде заявлено вимогу про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 4663 від 24.07.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, індексний номер 53293251 та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича індексний номер № 53293251 від 24.07.2020 року про реєстрацію права власності та припинення права власності ОСОБА_2 на жилове приміщення - квартиру загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому через ризик можливості перепродажі спірного майна - квартири загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що може істотно ускладнити ефективний захист прав ОСОБА_1 ..

Зазначений вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є співмірним тим вимогам, з якими позивач планує звернутися до суду. Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав особи, яка користується спірним майном, оскільки заявник просить заборонити вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна, шляхом накладення арешту, а можливість розпорядження спірним майном обмежується на певний час лише до вирішення справи по суті позовних вимог.

Таким чином, з метою запобігання порушення прав заявника, що може унеможливити виконання рішення суду в подальшому та припускаючи ймовірне відчуження спірної квартири ОСОБА_2 після скасування заходів забезпечення, вжитих Болградським районним судом Одеської області у справі № 497/831/2020, та з метою захисту прав ОСОБА_1 за захистом яких, він має намір звернутися до суду, щоб забезпечити ОСОБА_1 реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення, заяву слід задовольнити.

Накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна: квартири загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є співмірним заходом забезпечення позову із позовними вимогами, з якими планує завернутися ОСОБА_1 , на думку суду, за даних обставин є необхідним і достатнім.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна: квартири загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалу надіслати заявнику.

Ухвала в частині забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: С.В. Кодінцева