ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5235/23 Справа № 212/1271/22 Суддя у 1-й інстанції - Борис О.Н. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/1271/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Хейло Я.В.,

суддів - Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.

сторонни:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «АРАГОН» ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АРАГОН» про визнання недійсним договору позики, яке ухвалене суддею Борис О. Н. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 31 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АРАГОН» про визнання недійсним договору позики.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в період часу з 18.06.2021 року по 19.06.2021 року шляхом шахрайських дій невідомими особами оформлені онлайн-договори позики (кредитні договори) на позивача ОСОБА_1 у ТзОВ «ФК «АРАГОН», внаслідок перевипуску sim-карти оператора Київстар з номером телефону позивача НОМЕР_1 .

Про вищевикладене він дізнався 19.06.2021 року від співробітників ПрАТ «Київстар», а саме, що його sim-карта напередодні була перевипущена і притянута до його паспорту.

З липня 2021 року на телефон позивача почали надходити sms-повідомлення про сплату заборгованості по кредитам та телефоні дзвінки від відповідача про заборгованість за отримані грошові кошти у позику.

У липні 2021 року позивач звернувся до органів поліції з заявою щодо вчинення відносного нього шахрайських дій.

06.08.2021 року за вказаним фактом були внесені відомості до ЄРДР за № 0000477 за ч. 1 ст. 190 КК України, досудове розслідування триває.

Відповідач надав позивачу документи, згідно яки, 19.06.2021 року між позивачем та ТзОВ «ФК «АРАГОН» було укладено договір №2104559 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Розмір кредиту становив 3000,00 грн., строк позики - 15 днів, договір підписаний з використанням одноразового ідентифікатора UAZ72262. Грошові кошти були перераховані на номер банківської карти НОМЕР_2 без визначення особи, якій вона належить.

Позивач стверджує, що вказаний договір з відповідачем не укладав, кошти на умовах позики від відповідача не отримував, оскільки у період оформлення кредиту не мав доступу до своєї sim-карти з номером телефону, повідомлення з одноразовим ідентифікатором не отримував.

Позивач просив суд визнати недійсним договір № 2104559 від 19.06.2021 року, укладений між позивачем та ТзОВ «ФК «АРАГОН», зобов`язати відповідача скасувати та списати в повному обсязі заборгованість за договором, вилучити з кредитної історії інформацію про оспорюваний договір, яка розміщена на сайті ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АРАГОН» про визнання недійсним договору позики залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вимоги позивача відповідачем не спростовані. Матеріали справи не містять жодних документів, які б свідчили передання коштів позивачу, отримання позивачем копії договору, підписання позивачем оспорюваного договору.

Наполягає на тому, що у період оформлення кредиту ОСОБА_1 не мав доступу до своєї sim-карти з номером НОМЕР_3 , тому і не отримував повідомлення щодо одноразового ідентифікатора, який згенерувався, оскільки, його отримала, на думку позивача, особа, яка шахрайським способом заволоділа мобільним номером телефону, яка й уклала від ОСОБА_1 договір позики.

Вважає, що необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну допомогу, понесені позивачем.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Скоробогатько В.Ю. доводи апеляційної скарги повністю підтримали та просили її задовольнити , рішення суду скасувати.

Представник відповідача у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином та його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «АРАГОН» займається економічною діяльністю, зокрема, надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), фінансовий лізинг, інші види кредитування, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань. (а.с. 65)

19 червня 2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «ФК «АРАГОН» був укладений договір № 2104559 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір), згідно з яким відповідач зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у сумі 3000,00 грн., строком на 15 днів, до 04 липня 2021 року (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї цілі у Особистому кабінеті на сайті кредитодавця (п.п. 2.1, 3.1, 3.3 Договору). Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом в строк, визначений п. 3.1 Договору (п. 3.2 Договору).

У відповідності до п.11.7 спірного договору, сторони дійшли згоди, що Договір підписується електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитодавця і позичальника. Зразком електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника є Логін Особистого кабінету та Пароль входу до Особистого кабінету.

У розділі 12 спірного договору «Адреси, реквізити та підписи сторін» вказано особисті дані позичальника, а саме місце проживання, номер телефону, серія та номер паспорту, РНОКПП. (а.с . 30-32, 68-72, 137-141).

До Договору долучено Додаток № 1 «Графік платежів», який є невід`ємною частиною Договору (п. 11.4.4 Договору). (а.с. 71,73, 142).

Договір № 2104559 від 19.06.2021 був підписаний сторонами з використанням електронного підпису, зокрема, позивачем ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA272262 від 19.06.2021 року. (а.с. 32,72,141).

Відповідачем також надано screenshot історії статусів заявок позичальника коштів та screenshot повідомлення про введення одноразового ідентифікатора від 19.06.2021 року (роздруківку) для підписання Договору. (а.с. 34,74,76,144,145,146).

Також, відповідачем була надана копія анкети позичальника з особистими даними, що належать ОСОБА_1 , яка заповнюється для отримання кредиту на сайті відповідача. Анкета скріплена підписом позичальника (аналогом власноручного (електронного) підпису, відтворений шляхом використання позичальником свого логіна та пароля). (а.с. 75, 143).

19.06.2021 року близько 03:37 год. на сайті CREDIT-PRO.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, а саме видача кредиту по договору № 2104559 на суму 3000,00 грн., номер карти НОМЕР_2 , банк-емітент AKTSENT BANK, номер транзакції 32406-30724-06233, що підтверджується копією Інформаційної довідки оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ «Платежі Онлайн» за вих. № 45/02 від 07.02.2022 року. (а.с. 35,78)

Згідно з копією талону-повідомлення єдиного обліку № 19629, 30.07.2021 року Відділенням поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано заяву ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення відносно нього, а саме про надходження позивачу 30.07.2021 року смс-повідомлень та дзвінків щодо взятого кредиту. (а.с. 9) Позивачем було подано заяву до Криворізької північної прокуратури про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 30.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. (а.с. 15)

06.08.2021 року ПД ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за заявою позивача було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 про вчинення відносно позивача кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України. (а.с. 10)

На адресу ТзОВ ФК «АРАГОН» позивачем було направлено заяву від 16.08.2021 року про негайне зупинення нарахування відсотків за вказаним онлайн кредитом та вимогою про надання копій первинних документів стосовно оформленого кредиту, а також повідомлення джерела отримання персональних даних позивача. (а.с. 24-25)

Листом від 22.10.2021 року за вих. № 22/10.21-7 відповідач надав позивачу інформацію щодо укладеного 19.06.2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «ФК «АРАГОН» електронного Договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 2104559 на суму 3000,00 грн., строком на 15 днів, до 04.07.2021 року (включно), шляхом акцептування позичальником умов кредиту та надходження суми кредиту на платіжну картку позичальника. Надано розрахунок заборгованості за вказаним Договором, яка станом на 22.10.2021 року становить 7098,00 грн. (а.с. 28-29)

В додатках до позову міститься роздруківка з сайту ТОВ «Українське бюро кредитних історій» з відомостями кредитної історії позивача станом на 05.01.2022 року. Так, ТзОВ «ФК «АРАГОН» відповідно до кредитного договору від 19.06.2021 року надав ОСОБА_1 кредит у сумі 3000,00 грн., термін кредиту - до 04.07.2021 року, номер кредитного договору, за яким надана інформація: 219469. (а.с. 16)

Також, відповідачем було долучено до матеріалів справи копію листа до ВП № 3 КРУП ГУП в Дніпропетровській області за вих. № 03/09.21 від 03.09.2021 р. та копію листа ОСОБА_1 за вих. № 22/10.21-7 від 22.10.2021 р., які містять розрахунок заборгованості за оспорюваним договором. (а.с. 148-151, 152-155)

Окрім того, відповідачем було долучено до матеріалів справи копію листа за вих. № 07-5/02.22 від 07.02.2022 р., який адресовано представнику позивача - адвокату Скоробогатько В.Ю., в якому, зокрема, зазначено, що 19.01.2022 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 19/01.2022, за яким ТОВ «ФК «АРАГОН» передало, а ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» прийняло усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, зокрема, щодо Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2104559 від 19.06.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «АРАГОН». У зв`язку з чим новим кредитором ОСОБА_1 є ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ». Будь-яких претензій фінансового та майнового характеру ТОВ «ФК «АРАГОН» до ОСОБА_1 не має. (а.с. 157-158)

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року - залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеністю позовних вимог до вказаного відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікаторомце дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Як вбачається з матеріалів справи, договір № 2104559 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладений 19.06.2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «ФК «АРАГОН», містить інформацію про його підписання електронним цифровим підписом обома сторонами Договору, зокрема акцептований позичальником ОСОБА_1 шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора UA272262. (а.с . 32, 72, 141).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про те, що оспорюваний договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. Без входу позивача на сайт відповідача за допомогою логіна Особистого кабінету і пароля Особистого кабінету, без отримання позивачем від відповідача смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, без введення позивачем цього одноразового ідентифікатора у відповідному вікні на сайті відповідача, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що його персональними та ідентифікаційними даними заволоділи треті особи.

Враховуючи зазначене, доводи апелянта, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту підписання позивачем договору позики є безпідставними, оскільки за нормами Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Посилання позивача , що його SIМ-карта була незаконно перевипущена мобільним оператором за телефоним дзвінком третіх осіб також належними доказами не підтверджена.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: