Справа № 569/7244/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів на утримання дитини

В засіданні приймали участь:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити розмір аліментів, стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Костопіль Рівненської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, починаючи з 24.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року у справі № 569/18160/14-ц шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживання з матір`ю. Також даним рішенням суду стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи із 14 листопада 2014 року до досягнення повноліття дитиною. Проте, позивачка вказує, що спільний з відповідачем син навчається в Освітньому просторі ОСОБА_4 , повна вартість абонементу за період з 15.10.2022 по 30.04.2023 становить 4540 грн. 00 коп. Також, їхній син відвідує заняття у творчій студії гончарства ОСОБА_5 з 25.02.2021. Вартість абонементу за період з 25.02.2021 по 31.12.2022 становила 550,00 грн. на місяць, а за період з 01.01.2023 по даний час становить 650,00 грн. на місяць. Особливу увагу суду позивачка звертає на той факт, що стан здоров`я сина значно погіршився за період з моменту розірвання шлюбу між сторонами та винесення попереднього рішення про стягнення аліментів, про що свідчать записи в медичній картці дитини та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виписні епікризи та інша медична документація, що долучена до даної позовної заяви. За наведених обставин, з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів значно змінилися обставини, які вливають на їх розмір, що підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

06 червня 2023 року позивачка подала заяву про зміну предмету позову, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Рівненського міського суду від 26.12.2014 у справі №569/18160/14-ц з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 700, 00 грн, до розміру 5000, 00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана заява подана в порядку ст. 49 ЦПК України, а відтак приймається судом до розгляду.

30 червня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позову, у зв`язку з тим, що згідно з довідками про його доходи, він працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на посаді закрійника та його дохід становить: за 2021 рік (березнь-грудень) - 60 679,11 гривень, ПДФО - 10922,23 грн.; за 2022 рік (січень-грудень) - 72 325,72 гривень, ПДФО - 13 018,63 грн.; за 2023 рік(січень-травень) - 33 634,16 гривень, ПДФО - 6 054, 15 грн. Іншого джерела доходів відповідач не має, також немає рухомого і нерухомого майна у своїй власності, проживає в кімнаті в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить позивачка.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали та врахувавши обставини у справі, судом встановлено таке.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з долученою до позовної заяви копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції 15.03.2010, актовий запис № 619.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року у справі № 569/18160/14-ц шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживання з матір`ю. Також даним рішенням суду стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи із 14 листопада 2014 року до досягнення повноліття дитиною.

Згідно довідки № вих-67/01-30 від 11.04.2023, виданої Рівненською гімназією № 10 Рівненської міської ради, ОСОБА_3 , 2010 року народження, з 01.09.2016 навчається у Рівненській гімназії № 10 м. Рівного.

Відповідно до довідки від 30.04.2023, виданої ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , 2010 року народження, навчається в даному закладі, повна вартість абонементу за період з 15.10.2022 по 30.04.2023 становить 4540 грн. 00 коп.

Згідно довідки від 30.04.2023, виданої Творчою студією гончарства Терракота, ОСОБА_3 , 2010 року народження, з 25.02.2021 відвідує даний заклад. Вартість абонементу за період з 25.02.2021 по 31.12.2022 становила 550, 00 грн на місяць, а за період з 01.01.2023 по даний час становить 650, 00 грн на місяць.

До матеріалів справи долучені записи в медичній картці дитини та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виписні епікризи та інша медична документація.

Відповідно до довідки про доходи від 19.06.2023 № 19-06/02, ОСОБА_8 , що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на посаді закрійника, має загальний дохід: за 2021 рік (березнь-грудень) - 60 679,11 гривень, ПДФО - 10922,23 грн.; за 2022 рік (січень-грудень) - 72 325,72 гривень, ПДФО - 13 018,63 грн.; за 2023 рік(січень-травень) - 33 634,16 гривень, ПДФО - 6 054, 15 грн.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, стан здоров`я дитини (пункт 1 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.

Враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», суд дійшов висновку, що погіршення стану здоров`я дитини може бути підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на її утримання, якщо внаслідок такого погіршення здоров`я раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини, що узгоджується із висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 23 листопада 2022 року у справі №128/2206/21.

Суд також виходить з того, що за час, який минув після ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 700, 00 грн на утримання дитини щомісячно, законодавчо визначений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку значно збільшився, та позивачка не може у повному обсязі забезпечити належне матеріальне утримання сина.

При цьому загальновідомим є той факт, що з дорослішанням дитини її інтереси та фізичний розвиток потребують відповідного харчування та матеріального забезпечення, які є базовими потребами.

Також загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною, та такою де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але за існуючих цін на товари споживання, він є далеко недостатнім для утримання дитини, зокрема для забезпечення її життєдіяльності, харчування, проживання, придбання засобів для навчання та їх оплати.

Суд наголошує, що в даній категорії справ суд повинен виходити з найкращих інтересів дитини про що неодноразово наголошувалось в документах європейських та міжнародних інституцій та Верховним Судом

Так, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати умови життя, необхідні для належного її розвитку, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Звертаючись до суду, позивачка просить збільшити розмір аліментів з розміру 700, 00 грн, до розміру 5000, 00 грн. Однак, доводи позивачки, якими обґрунтовувався позов, зокрема щодо платоспроможності відповідача та можливості сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі, не заслуговують на увагу, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Належних та допустимих доказів того, що позивачка на утримання дитини витрачає 10 000, 00 грн. на місяць, суду не надано.

До заявленого розміру аліментів позивач включила також витрати на участь у різних гуртках та центрах.

Разом з тим, посилання позивача на відвідування сином гуртків та додаткових занять не є забезпеченням дітей мінімально необхідними благами, що потрібні для їх життя та виховання, та виходить за межі поняття аліментів. До того ж, участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачена ст. 185 СК України, проте, таких вимог у даній справі не заявлено і вони не є предметом судового розгляду, а ототожнення аліментів та додаткових витратах на дитину суперечить чинному сімейному законодавству.

Тому, аналізуючи наявні у справі докази, надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог/заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, а також, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 5 000,00 грн щомісячно, є завищеним.

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет в Україні на 2023 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2833 грн.

Приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи матеріальне становище відповідача згідно, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, так як вони відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

За таких обставин, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Рівненського міського суду від 26.12.2014 у справі №569/18160/14-ц з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 700, 00 грн, до розміру 2 000, 00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Рівненського міського суду від 26.12.2014 у справі №569/18160/14-ц з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 700, 00 грн, до розміру 2000, 00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повнне судове рішення складене та підписане 14.07.2023.

Суддя Левчук О. В.