Рядок статзвіту № 67
Справа № 158/2222/23
Провадження № 2/0158/504/23
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
10 липня 2023 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Поліщук С.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ківерцівського районного суду Волинської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Суддя вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Форма Типового ордеру, затверджено у додатку №1 до Положення про ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від «12» квітня 2019 року, зі змінами внесеними рішенням Ради адвокатів України № 29 від «14» лютого 2020 року.
Пп. 15.4 п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги передбачено, що ордер повинен містити конкретну назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до ст. 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом (належним чином засвідченою копією) ордеру виданого на ведення справи в суді.
З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позовна заява та додані до неї докази підписана та засвідчені адвокатом Матвєєвою Т.С., як представником позивача, однак матеріали даної цивільної справи не містять належним чином засвідченої копії договору про надання правничої допомоги, який є підставою для видачі ордеру серії ВВ №1032275 та підставою надання правничої допомоги відповідно до вимог статей 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та роз`яснень, наведених рішенням Ради адвокатів України.
Також варто зазначити, що до матеріалів даної цивільної справи долучено копію ордеру серії ВВ №1032275, який не містить дати його складання, при цьому містить назву конкретної судової установи, у якому надається правнича допомога адвокатом Ковельський міський суд Волинської області.
За висновками Великої Палати Верховного Суду порядок засвідчення копії ордеру деталізовано в рішенні Національної асоціації адвокатів України від 4 серпня 2017 року № 162, відповідно до якого відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів і прізвища, а також дати засвідчення копії.
Таким чином в матеріалах даної цивільної справи відсутні належні докази наявності у адвоката Матвєєвої Т.С. права на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 в Ківерцівському районному суді Волинської області.
Крім того, відповідно до ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Як вбачається із матеріалів позовної заяви, адвокатом Матвєєвою Т.С. подано до суду два екземпляри позовної заяви з додатками (для суду та відповідача), однак, лише одна із них завірена належним чином, у відповідності до норм ст. 95 ЦПК України.
Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.
Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК України, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.
Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. 4, 43, 58, 60, 62, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху та надати позивачу термін для усунення недоліків 5 (п`ять) днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ківерцівського районного суду

Волинської області С.В.Поліщук