ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4454/21 Номер провадження 22-ц/814/3066/23Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

11 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянувши заяву судді Чумак Олени Вікторівни про самовідвід у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року, ухвалене суддею Материнко М.О., повний текст рішення складено 10.02.2023 р., у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, Державної казначейської служби про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.ю

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.04.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2023 року та ухвалою суду від 18.04.2023 призначено її до розгляду на 20.06.2023 без повідомлення учасників справи.

20.06.2023 головуючим суддею Чумак О.В. у цій справі заявлено самовідвід з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначено, що суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г., який доводиться близькою особою судді Чумак О.В., приймав участь у розгляді апеляційним судом №554/1361/19, номер провадження 11-сс/814/141/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження від 26 листопада 2020 року по кримінальному провадженню №000005 від 12.02.20219 року. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у складі головуючого судді Маліченка В.В., Костенка В.Г., Нізельковської Л.В. апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.01.2021 року без змін.

Тоді як предметом та підставами позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 554/4454/21, де головуючим суддею визначено суддю Чумак О.В., є відшкодування матеріальної і моральної шкоди, яка заподіяна, на думку позивачки, незаконними діями і неправомірною бездіяльністю ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000052 від 12.02.2019 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 366 КК України, яке розпочато на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Харкова від 08.02.2019 року.

Відповідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1,2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Крім того, стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, № 33949/02,§ 49-52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Дослідивши заяву головуючого судді Чумак О.В про самовідвід та перевіривши матеріали цієї цивільної справи, колегія суддів, з метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді Чумак О.В. при розгляді даної цивільної справи приходить до висновку про задоволення заяви судді Чумак О.В про самовідвід.

У зв`язку з чим справу необхідно передати для здійснення повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Заяву головуючого судді Чумак Олени Вікторівни про самовідвід задовольнити.

Цивільну справу № 554/4454/21 передати для здійснення повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: О.В.Чумак

Судді: С.Б.Бутенко

О.В.Прядкіна