ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1649/23 Справа № 243/1743/22 Суддя у 1-й інстанції - старовецький В.І. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 243/1743/22

провадження № 22-ц/803/1649/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимофєєвої В.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

третя особа Державне підприємство «Сетам»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/1743/22 за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Державне підприємство «Сетам», про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2022 року (суддя Старовецький В.І.),

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що Слов`янський ВДВС у Краматорському районі Донецької області через ДП «СЕТАМ» продавав легковий автомобіль Daewoo Nexia СПГ, 2006 р.в., VIN: НОМЕР_1 , сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 . 03.03.2020 року на відкритому аукціоні електронних торгів ДП «СЕТАМ» відбулися торги вказаного автомобіля. Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 468522 він став переможцем, придбавши цей автомобіль за 48 000,00 грн і повинен був сплатити до 18.03.2020 року розмір додаткової винагороди організатору торгів ДП «СЕТАМ» в сумі 491,25 грн та суму вартості автомобіля 45 600,00 грн. 13.03.2020 року він сплатив додаткову винагороду організатору торгів ДП «СЕТАМ» 491,25 грн, комісійні за обслуговування банком 25,00 грн, суму, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця згідно з протоколом №468522 від 03.03.2020 року 45 600,00 грн, комісійні за обслуговування банком 456,00 грн. На підставі протоколу про проведення електронних торгів №468522, 26.03.2020 року старшим державним виконавцем Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Федосенко С.В. йому було видано Акт про проведенні електронні торги. Грошові кошти, які надійшли від нього на депозитний рахунок Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області перераховані на користь стягувача АТ «Приватбанк». Під час отримання даного акту йому стало відомо, що автомобіль перебуває на зберіганні у цивільної особи ОСОБА_2 , якого державним виконавцем призначено як зберігача. Після отримання акту про проведені електронні торги він неодноразово звертався до Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області щодо видачі придбаного майна, але отримував відповідь, що зберігач відмовляється передати автомобіль переможцю торгів.

В зв`язку з зазначеним, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля Daewoo Nexia СПГ, 2006 р.в., VIN: НОМЕР_1 , сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , застосувавши реституцію та стягнути зі Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області на його користь судовий збір в сумі 992,40 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не було надано об`єктивних доказів, які б підтверджували порушення його законних прав в ході електронних торгів з реалізації рухомого майна. Позивач за змістом позовної заяви не посилається на будь-які порушення організатором торгів положень Порядку, а обґрунтовує свої позовні вимоги фактичним невиконанням договору продавцем, тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним, зазначивши, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що при укладанні угоди державний виконавець порушив вимоги частини 5 статті 203 ЦК України, а тому, на думку позивача, договір згідно з вимогами статті 215 ЦК України, можливо визнати недійсним. Крім того, зазначає, що продавець автомобілю не виконує і не бажав виконувати умови спірного правочину з самого початку укладання даної угоди, адже державний виконавець, розуміючи, що ОСОБА_2 не віддасть автомобіль, вважаючи його особистою власністю, описав майно, накладав на нього арешт і виставив його на продаж, при цьому, не вилучив у ОСОБА_2 ані документи, ані ключі від авто, та призначивши його зберігачем.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 468522 від 03.03.2020 року, ОСОБА_1 є переможцем торгів: майно - легковий автомобіль Daewoo Nexia СПГ, 2006 р.в., VIN: НОМЕР_1 , сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ціна продажу 48 000 грн, сума сплаченого гарантійного внеску 1908,75 грн. Сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця - 45 600 грн та 491,25 грн - додаткова винагорода організатору торгів - на рахунок ДП «СЕТАМ».

ОСОБА_1 сплатив 491,25 грн додаткової винагороди організатору торгів на рахунок ДП «СЕТАМ», та комісію за обслуговування банком 25,00 грн, на рахунок Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області сплатив 45 600 грн, та комісію за обслуговування банком 456 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

За відомостями Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області, наданими ОСОБА_1 , для видачі майна йому слід звернутися до зберігача майна ОСОБА_2 .

Згідно з актом про проведення електронних торгів від 26.03.2020 року, затвердженого начальником Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МРУЮ (м. Харків), державним виконавцем встановлено, що 03.03.2020 року Луганською філією ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги з реалізації майна, а саме: легковий автомобіль Daewoo Nexia СПГ, 2006 р.в., VIN: НОМЕР_1 , сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Переможцем став ОСОБА_1 , сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно становить 48 000 грн. Цей акт про проведення електронних торгів є документом, що підтверджує виникнення права власності переможця електронних торгів на придбане майно.

До теперішнього часу автомобіль ОСОБА_1 не переданий.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 та частини 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано об`єктивних доказів, які б підтверджували порушення його законних прав в ході електронних торгів з реалізації рухомого майна. Позивач за змістом позовної заяви не посилається на будь-які порушення організатором торгів положень Порядку, а обґрунтовує свої позовні вимоги фактичним невиконанням договору продавцем, тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним, зазначивши, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права

Проте, апеляційний суд не в повній мірі погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині мотивів для відмови в задоволенні позову.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

За статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Згідно з частинами 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

З матеріалів справи встановлено, що у Слов`янському міськрайонному ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 53512541 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПриватБанк» у сумі 52 711,48 грн. В ході примусового виконання державним виконавцем було встановлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб, а саме, DAEWOO модель Nexia СПГ, 2006 року випуску, НОМЕР_2 .

18 квітня 2019 року керуючись вимогами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, транспортний засіб передано на зберігання ОСОБА_2 , адреса якого АДРЕСА_1 , про що свідчить підпис зберігача в постанові про опис майна боржника. При цьому, зберігач був попереджений про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

Державним виконавцем було передано заявку на реалізацію транспортного засобу до ДП «Сетам». 03 березня 20220 року Луганською філією ДП «Сетам» були проведені електронні торги з реалізації майна, а саме, легковий автомобіль марки Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Згідно з протоколом проведених торгів № 468522 від 03 березня 2020 року переможцем електронних торгів став ОСОБА_1 .

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18), та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та/або організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасовим порядком не передбачено. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц).

Таким чином, взявши участь у прилюдних торгах та ставши їх переможцем, позивач набув статусу покупця з відповідними правами та обов`язками у правовідносинах купівлі-продажу.

Зазначений правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Так, згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, зазначеному в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 у справах про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, як відповідачі мають залучатися усі сторони правочину відповідний орган державної виконавчої служби, організатор електронних торгів і переможець таких торгів.

Отже, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, а також покупець - переможець електронних торгів.

Тобто, у разі ухвалення судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів або іншої заінтересованої особи, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Звертаючись з позовом про визнання недійсними електронних торгів, ОСОБА_1 , як переможець торгів, пред`явив позов лише до однієї із сторін правочину Слов`янського МВ ДВС, проте не зазначив як відповідача організатора електронних торгів ДП «Сетам».

Водночас у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, як відповідачі мають залучатись усі сторони правочину: державна виконавча служба та організатор торгів.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17, від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17 та від 03 травня 2022 року у справі № 742/932/20, відповідно до яких відчуження майна на електронних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц).

З урахуванням зазначеного визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Отже, встановивши, що у цій справі як відповідача залучено лише Слов`янський МВ ДВС та не залучено як співвідповідача організатора торгів ДП «Сетам», апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів для відмови в задоволенні позову з зазначенням про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 через неналежний склад відповідачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 та частини 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині з викладенням її у редакції цієї постанови.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції лише в мотивувальній частині, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2022 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло