Справа№938/321/23
Провадження № 2/938/125/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про відшкодування майнової шкоди,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_3 ;

від відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 42148,16грн.

Ухвалою суду від 16.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 09.06.2023.

Судове засідання 09.06.2023, за участю сторін, було відкладено на 29.06.2023, за клопотанням відповідача, для надання йому можливості та часу ознайомитися з матеріалами справи, оскільки позовні матеріали та ухвалу про відкриття провадження він не отримав.

В судове засідання 29.06.2023 з`явився позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Атаманюк Р.І., а також відповідач ОСОБА_2 . У зв`язку з технічними причинами, а саме відсутністю у Верховинському районному суді доступу до мережі інтернет 29.06.2023 з 17год 11хв. до закінчення робочого часу, що унеможливило функціонування автоматизованої системи документообігу суду та здійснення інших електронних функцій суду, що застосовуються при здійсненні судочинства, в судовому засіданні було оголошено перерву до 07.07.2023.

В судове засідання з`явився позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Атаманюк Р.І., а також відповідач ОСОБА_2 , які надали пояснення по суті позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником автомобіля марки "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 . 06.03.2023 о 16.00год в смт Верховина, по вул. І.Франка, Верховинського району відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "FORD Transit", р.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення із належним йому автомобілем марки "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду та яким керувала його дружина ОСОБА_4 .

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відносно відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Постановою Верховинського районного суду від 22.03.2023 відповідача за вказаним фактом було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження від 24.03.2023, вартість ремонту належного йому автомобіля марки "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 становить 42 148,16грн.

Позивач вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, саме він, як винуватець дорожньо-транспортної пригоди повинен відшкодувати заподіяну шкоду. Так, як його вимога подана відповідачу в порядку досудового врегулювання спору, була залишена відповідачем без реагування, позивач звернувся із даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовільнити з підстав наведених у позовній заяві та матеріалах справи.

Також позивач просить стягнути із відповідача понесені ним витрати на сплату судового збору, на проведення автотоварознавчого дослідження та на правову допомогу.

Правова позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 письмового відзиву на позов не подав. В судовому засіданні пояснив, що дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 . 06.03.2023, що належить позивачу та марки "FORD Transit", р.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням. Згідно постанови суду, винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди було визнано його. Зазначив, що готовий відшкодувати заподіяну позивачу шкоду, однак вважає, що така є завищеною. Йому незрозуміло, чому позивач обрав саме оцінювача Щербатого, а не державну установу. Заперечив проти стягнення із нього витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та витрат на адвоката.

Фактичні обставини встановлені судом.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.03.2023 о 16год 00хв. в смт Верховина по вул. І.Франка Верховинського району відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "FORD Transit", р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 (а.с. 23)

Згідно Постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області 22.03.2023 у справі № 938/152/23, судом встановлено, що водій ОСОБА_2 06.03.2023 о 16год 00хв. в смт Верховина по вул. І.Франка Верховинського району, керуючи транспортним засобом марки "FORD Transit", р.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем, який рухався попереду марки "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України.

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн(а.с.9-10).

Відповідно до постанови від 06.03.2023 серії БАД №222672, на ОСОБА_2 також було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду та не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно звіту про оцінку №31/23 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 24.03.2023 на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.03.2023, виготовленого СПЛ «Щербатий А.А.», вартість ремонту легкового автомобіля "Kia Sportage", VINU5YPC813DCL117944, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , після ушкодження, складає 42148,16 грн (а.с. 12-21).

Огляд автомобіля "Kia Sportage", VINU5YPC813DCL117944, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , було проведено 13.03.2023 згідно Акту (протоколу) технічного огляду транспортного засобу від 13.03.2023.

Згідно ремонтної калькуляції №5541 від 24.03.2023, зробленої, на підставі протоколу огляду транспортного засобу "Kia Sportage", VINU5YPC813DCL117944, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , вартість ремонту автомобіля позивача становить 42148,16 грн., з яких: вартість робіт -5720,00грн; додаткові витрати -400,00грн; фарбування 15131,97грн; запчастини 20896,19грн (а.с. 24-31).

Оцінка суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз наведених положень свідчить, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

Шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17, зробив правовий висновок та зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Судом встановлено, що 06.03.2023 о 16год 00хв. в смт Верховина по вул. І.Франка Верховинського району відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "FORD Transit", р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду вчинив водій ОСОБА_2 в результаті порушення вимог п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вина відповідача ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом "FORD Transit", р.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулася зазначена ДТП, встановлена постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області 22.03.2023 у справі № 938/152/23.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

На момент дорожньо -транспортної пригоди, цивільно -правова відповідальність водія ОСОБА_2 не була застрахована, у звязку із чим, відносно нього було винесено постанову від 06.03.2023 серії БАД №222672, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Власником транспортного "Kia Sportage", р.н.з. НОМЕР_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Вартість ремонту автомобіля "Kia Sportage", НОМЕР_5 , державний реєстраційний знак НОМЕР_1 становить 42 148,16 грн та підтверджена належними доказами, а саме: ремонтною калькуляцією №5541 від 24.03.2023, зробленою на підставі протоколу огляду транспортного засобу "Kia Sportage", НОМЕР_5 , державний реєстраційний знак НОМЕР_1 та звітом про оцінку №31/23 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 24.03.2023.

Суд звертає увагу на те, що до звіту про оцінку №31/23 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 24.03.2023 долучено сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 130/20 від 24.02.2020, зі стоком дії до 24.02.2023. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 №314 «Про врегулювання деяких питань забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану», визначено, що строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період дії воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався, в останнє 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Суд звертає увагу також на те, що відповідачу було роз`яснено право клопотати про призначення у справі судової експертизи щодо визначення вартості ремонту автомобіля "Kia Sportage", VINU5YPC813DCL117944, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , однак таких клопотань зі сторони відповідача не поступало.

В добровільному порядку шкода завдана Потяку АМ. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не відшкодована.

Відповідачем також не надано суду доказів які б підтверджували наявність обставин, що звільняють його від обов`язку відшкодувати шкоду, зокрема, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані а тому такі слід задовільнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача кошти сумі 42 148,16 грн.

Судові витрати.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

В підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу, позивачем долучено до справи: договір про надання правової (правничої) допомоги №12/23 з додатком, ордер на надання правничої (правової) допомоги, складений на підставі договору про надання правової допомоги №12/23 від 10.05.2023, Акт (опис) виконаних робіт (наданих послуг) від 29.06.2023 та квитанцію від 09.06.2023 №0.0..1 про оплату позивачем суми гонорару за надану правову допомогу в розмірі 5000,00грн.

Згідно долученого акту (опису) виконаних робіт, адвокат Атаманюк Р.І. (виконавець) на підставі договору №12/23 від 10.05.2023 про надання професійної правничої допомоги та додатку №1 до договору, надав замовнику ОСОБА_1 наступні послуги:- правова консультація (500грн-1год); ознайомлення з правовими позиціями у даній категоріїї справ (500грн-1год); складання позовної заяви, підготовка додатків (500грн-1год,1500,00 грн - 3 год); участь у судових засіданнях (2500,00грн). Вартість наданих послуг становить 5000,00грн.

Акт підписаний замовником та виконавцем.

Повноваження Атаманюка Р.І., як адвоката підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги, складеним на підставі договору про надання правової допомоги №12/23 від 10.05.2023.

Факт оплати наданих послуг підтверджений оригіналом квитанції від 09.06.2023 №0.0..1.

Відповідно до положень ч.ч.6-9 ст.139 ЦПК України розмір витратна підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів; розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; уразі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

До позову долучений звіт про оцінку №31/23 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 24.03.2023.

Згідно Акту №31/23 здачі прийняття робіт (надання послуг) від 24.03.2023 та рахунку-фактури №31/23 від 13.03.2023 вартість проведення автотоварознавчого дослідження №31/23 КТЗ "Kia Sportage", державний реєстраційний знак НОМЕР_1 становить 4180,00грн.

За проведення вказаної оцінки позивачем сплачені кошти у сумі 4180,00, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 14.03.2023.

Враховуючи те, що витрати позивача на проведення оцінки майна (залучення спеціаліста) підтверджені належними доказами, такі підлягають стягненню із відповідача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем були понесені судові витрати на сплату судового збору про подання позовної заяви в сумі 1073,00грн, які в зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути, понесені ним судові витрати у справі, що складаються з: витрат, пов`язаних з проведенням товарознавчого дослідження у розмірі 4180,00грн, судового збору у розмірі 1073,60 грн, витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00грн.

Керуючись статтями 12,13,81,141, 258,259,279, 263-265,268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 42148,16 (сорок дві тисячі сто сорок вісім гривень шістнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати у справі, що складаються з: витрат, пов`язаних з проведенням товарознавчого дослідження у розмірі 4180 гривень 00 копійок (чотири тисячі сто вісімдесят гривень нуль копійок), судового збору у розмірі 1073 гривні 60 копійок (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок), витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 гривень 00 копійок (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 12.07.2023.

Суддя Роман ДЖУС