Провадження № 2-с/127/181/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №127/23534/22, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послугу з постачання теплової енергії та гарячої води, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №127/23534/22, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послугу з постачання теплової енергії та гарячої води.

Заява мотивована тим, що 22.03.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано судовий наказ №127/23534/22 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2019 року по 31.08.2022 року в сумі 2545,99 грн., 3% річних в сумі 2,13 грн. та судового збору в сумі 248,10 грн. Про існування вказаного судового наказу боржник дізналася із довідки АТ КБ «Приватбанк» на її мобільний телефон.

Боржника заперечує проти вимог заявника, оскільки вона з ОСОБА_2 вже більше чотирьох років постійно мешкають в м. Миколаєві, а зроблене індивідуальне опалення в квартирі було погоджене з усіма службами ще в 1996 році. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свого волевиявлення на заключення Типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2021 року не робили, чим порушено ч. 3 ст. 203 ЦК України, та їх в цей час не було в м. Вінниці, оскільки вони проживали в м. Миколаїв. Посилання заявника на договір, який є у справі, суперечить вимогам цивільного законодавства, тому що заключений в односторонньому порядку, без підписів другої сторони. Боржники неодноразово звертались до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» із заявами про демонтування їх системи, яка проходить через їх квартиру, але відповідь так і не отримали.

Таким чином, між боржником та стягувачем існує спір щодо вимог стягувача.

Крім того, до заяви про скасування судового наказу додано клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу, яке мотивоване тим, що про існування судового наказу вона дізналася із дзвінка з АТ КБ «Приватбанк» на її мобільний телефон. Потім вона 19.05.2023 року передзвонила до свого сина, який займається адвокатською діяльністю, із повноваженнями зайнятися розслідуваннями цих безпідставних вимагання щодо сплати боргу. Так, 25.05.2023 року її сином було подано заяву на ознайомлення із матеріалами справи. Наступного ж дня їх адвокатом було подано до суду заяву про скасування судового наказу. Проте, ухвалою суду від 29.05.2023 року було повернуто заяву без розгляду. 01.06.2023 року адвокатом було подано в інтересах ОСОБА_1 до суду заяву про скасування судового наказу, на підставі чого ухвалою суду від 07.06.2023 року заяву було повернуто без розгляду. Вказану ухвалу суду отримав 08.06.2023 року ОСОБА_3 . Оскільки боржники пропустили строк на подання заяви про скасування судового наказу по поважній причині.

На підставі викладеного вище, ОСОБА_1 просила поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Також, заявник ОСОБА_1 у заяві про скасування судового наказу просить суд повернути стягнуті кошти за судовим наказом, сплачений судовий збір за подачу заяви про скасування судового наказу від 22.03.2023 року, а також повернути сплачений судовий збір за подачу заяви про скасування судового наказу.

Зазначене вище вказує на невідповідність обставинам, зазначеним в судовому наказі, а відтак останній підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

В матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про невручення боржникам копій судового наказу (а.с. 19-22, 24-27). Також у справі міститься заява сина боржників про ознайомлення з матеріалами справи від 25.05.2023 року, з якими він ознайомився 30.05.2023 року (а.с. 30).

26.05.2023 року сином боржників в їх інтересах була подана заява про скасування судового наказу, яка ухвалою суду від 29.05.2023 року повернута без розгляду (а.с. 33-34, 38). Згодом, 08.06.2023 року ОСОБА_1 було подано заяву про скасування судового наказу, яка ухвалою суду від 09.06.2023 року була повернута заявнику без розгляду. Однак, в подальшому скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 04.07.2023 року (а.с. 102-103). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що процесуальний строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу був пропущений боржником з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

З матеріалів справи вбачається, що заявником оспорюється правомірність нарахування та стягнення з боржників заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, що спростовує твердження безспірності вимог заявника, в зв`язку з чим даний спір має бути розглянутий у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вирішення питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 431, п. 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 3, 12 та інших положень Закону України «Про виконавче провадження», судовий наказ є виконавчим документом і звертається стягувачем до виконання.

За приписами ст. 171 ч. 3 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу, яка, своєю чергою, передбачає правила вирішення питання про поворот виконання рішення, за змістом яких поворот може мати місце щодо рішення, яке реально виконувалося, на виконання якого вчинялися реальні дії (стягувалися кошти, передавалося майно тощо), проте, в подальшому таке рішення було скасоване, переглянуте і за наслідками перегляду рішення є необхідність повернути боржнику за його заявою раніше фактично одержане (стягнуте) з нього (ст. 444 ч.ч. 1, 2, 3, 4, 6 ЦПК України).

У постанові від 24 вересня 2020 у справі № 818/678/17 Верховний Суд ґрунтуючись, серед іншого, на висновках Конституційного Суду України у справі № 1-25/2011 (рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011), висловив правову позицію про те, що поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника; воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили; його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням; інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

У справі, що розглядається, процесуальні підстави для повороту виконання судового наказу відсутні, оскільки матеріали заяви не містять належних та допустимих доказів про розмір грошових коштів, які були отриманні стягувачем в порядку виконання судового наказу.

З приводу повернення коштів сплачених за подачу заяви про скасування судового наказу від 22.03.2023 року, то вимога не підлягає до задоволенню, в зв`язку з недоведеністю. Матеріали справи не містять ні заяви ОСОБА_1 від 22.03.20232 року про скасування судового наказу, ні квитанції про сплату судового збору.

За наведеного, в задоволенні клопотання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 ЦПК України, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-171, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №127/23534/22, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послугу з постачання теплової енергії та гарячої води задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ у справі №127/23534/22, виданий 25.10.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послугу з постачання теплової енергії та гарячої води.

У задоволенні клопотання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 ЦПК України - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» судовий збір у сумі 134,20 грн. (сто тридцять чотири гривні 20 коп.) на користь ОСОБА_1 .

Роз`яснити стягувачу право на звернення з тими самими вимогами до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Решту вимог заяви залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

В частині відмови у повороті виконання судового наказу ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: