ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5957/23 Справа № 203/117/22 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на додаткове рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

13 березня 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Індюкової Т.В. про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року заяву представника відповідача адвоката Індюкової Т.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Додаткове рішення суду мотивовано наявністю підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача, оскільки заявлений до стягнення розмір судових витрат на правничу допомогу є не співмірним із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при вирішенні вказаного питання неправильно застосовано норми процесуального права та не враховано висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16. Вважає, що суд першої інстанції неправомірно частково здійснив розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, докази на підтвердження яких надано відповідачем у передбачений ЦПК України строк.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що представництво інтересів відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції здійснювала адвокат Індюкова Т.В., яка на підтвердження своїх повноважень надала суду ордер на здійснення правничої (правової) допомоги серії №1091932.

На підтвердження понесених витрат на правничу (правову) допомогу адвокатом надано договір про надання правової допомоги №01 від 28 червня 2022 року, укладений між адвокатом Індюковою Т.В. та Ніколаєвою Д.С., акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №01 від 28 червня 2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №01 від 28 червня 2022 року, квитанцію до прибуткового ордера №14 від 06 березня 2023 року, відповідно до яких розмір послуг адвоката склав 16 000 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача адвокат Зосименко С.Г., зазначала, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтовано завищеним та неспівмірним зі складністю цієї справи, оскільки адвокатом Індюковою Т.В. не доведено недобросовісність дій позивача з пред`явлення необґрунтованого позову, що мав протиправну мету щодо ущемлення прав та інтересів відповідача.

З огляду на наявність заперечень позивача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн., беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що заявлений до стягнення розмір судових витрат не є співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та наявні підстави для стягнення витрат у розмірі 3 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав підстав вирішувати питання про зменшення цих витрат, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки наявні у матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, що узгоджується із правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19.

Посилання як на підставу оскарження рішення суду першої інстанції, на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у справі № 826/1216/16на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів у справі.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому додаткове рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З урахуванням того, що згідно з положенням статті 4 Закону України «Про судовий збір» апеляційна скарга про оскарження судового рішення, яким вирішено питання оплати судових витрат, не оплачується, підстав для розподілу судових витрат, визначених частиною 13 статті 141 ЦПК України немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова