Справа № 739/1186/23
Провадження № 2/739/233/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді -Іващенка А.І.,

за участі секретаря - Неживець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новгород-Сіверський, Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Новгород-Сіверська торгова компанія» про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Костюченка В.К. звернулася до суду з позовом до ТОВ «Новгород-Сіверська торгова компанія» про стягнення заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у трудових відносинах із відповідачем з 29.06.2020 року по 24.04.2023року. Згідно наказу № 16-к від 24.04.2023 року був звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36КЗпП при тому в день звільнення він працював та не узгоджував з відповідачем інших строків розрахунку при звільненні, ніж в день звільнення, відповідач не виплатив йому належні виплати під час звільнення кошти. Порушуючи законодавство відповідач не виплачував заробітну плату в наслідок чого станом на час звільнення утворилася заборгованість за період з червня 2022року по квітень 2023року. За таких обставин, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за заробітній платі за період з червня 2022 року по квітень 2023 року в розмірі 58754,96 грн. Ухвалою судді від 22.06.2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, ніяких клопотань щодо розгляду справи за його участю також не надходило. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного. Частиною 3 статті 6 Конституції України встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців (ч. 1 ч. 2 Закону України "Про оплату праці"). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 5 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до положень ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати №95, яка ратифікована 31 січня 1961 року, метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано. Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Конвенції ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу (ст. 12 Конвенції про захист заробітної плати). Статтею 141 КЗпП України встановлено, що обов`язок неухильного додержання законодавства про працю лежить на власнику або уповноваженому ним органі. Положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з частиною 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як видно, згідно наказу № 16-к від 24.04.2023 року був звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП, та нар ахова заробітна плата за відпрацьований час і компенсація за 54 календарні дні не використаної щорічної відпустки(26календарні дні за період роботи з 01.04.2022року по 31.03.2023 та 2 календарні дні за період з 01.04.2023року по дату звільнення) (а.с. 3). Дана обставина також підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 4). Згідно повідомлення про нараховані суми належні працівникові при звільненні від 24.04.2023року ТОВ «Новгород-Сіверська торгова компанія» заборгованість підприємства по заробітній платі складає 58754гривні 96копійок (а.с. 5). Також заборгованість підтверджується розрахунковими листками по заробітній платі.(а.с.8-10) Як видно, між сторонами дійсно існує спір щодо стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі. Тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 58754,96 грн. є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають повному задоволенню, то за правилами ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн. Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Новгород-Сіверська торгова компанія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, задовольнити. Стягнути з ТОВ «Новгород-Сіверська торгова компанія» () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 58754 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 96 копійок. Стягнути з ТОВ «Новгород-Сіверська торгова компанія» () на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя : Іващенко А.І.