Справа № 357/5661/23
Провадження № 2/357/1862/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Узинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Узинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді частини житлового будинку в м. Узин, Білоцерківського району. Спадкоємцем по заповіту являється її донька - позивач ОСОБА_1 , яка звернулася до нотаріуса, щоб оформити спадщину, однак їй було відмовлено через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що відразу після поховання своєї матері, 15.03.2022 року, в цілях безпеки своєї неповнолітньої онуки, вона вимушена була з дитиною виїхати за кордон. Перебуваючи у Французькій Республіці, позивач була об`єктивно позбавлена можливості вирішувати свої спадкові права, проживала в селі віддалено від міст де знаходяться консульські служби. Повернулася позивач в Україну 17.04.2023 року, а тому вважає, що строк подачі заяви на прийняття спадщини був пропущений з поважних причин та просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком в три місяці.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с. 27)

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області витребував від Узинської державної нотаріальної контори витяг із спадкового реєстру (а.с. 29).

30.05.2023 року на адресу суду надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про відсутні спадкові справи щодо майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 33, 34).

20.06.2023 року та 05.07.32023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 та від позивача надійшли клопотання про проведення судового засідання без участі сторони позивача (а.с.36,44)

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 20.06.2023 року закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 40-41)

Позивач в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не направив свого представника, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09.03.2022 року виконавчим комітетом Узинської міської ради у Білоцерківському районі (а.с.4).

Встановленим є те, що ОСОБА_2 21.04.2021 року склала заповіт, відповідно до якого розпорядилась, що все майно, що належатиме їй на день смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.10).

Встановлено, що позивач направила до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері в травні 2023р., однак, 10.05.2023 року державний нотаріус Узинської державної нотаріальної контори постановила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину, не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк у 6 місяців з дня відкриття спадщини (а.с.3).

Встановлено, що позивач мала дозвіл на супровід дитини, своєї онуки, на виїзд за кордон (а.с.15).

Встановлено, що позивач в період з 15.03.2022 року по 17.04.2023 року перебувала у Французькій Республіці (а.с.11-14)

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач має намір прийняти спадщину після своєї матері, однак, існують перешкоди для оформлення спадкових прав, оскільки в цілях безпеки онуки, через воєнні дії в країні, вона вимушена була відразу після поховання своєї матері виїхати до Франції, де проживала більше року, не мала можливості звернутися до консульських установ чи дипломатичних представництв України, оскільки проживала в сільській місцевості віддалено від великих міст.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача.

Призначення спадкоємців - є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За кордоном нотаріальні дії здійснюють консульські установи та дипломатичні представництва України відповідно до статті 38 Закону України «Про нотаріат». У такому випадку заяву про прийняття спадщини спадкоємець подає до вище зазначених установ.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права (правова позиція в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 та в постанові ВС по справі № 405/7058/19 від 26.07.2021 року).

Суд приймає до уваги, що Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан, строк якого Указами Президента України неодноразово було продовжено, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. Зазначена подія є поважною причиною пропуску спадкоємцем строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

В даному випадку, позивач, перебуваючи за кордоном пропустила всі строки для прийняття спадщини, оскільки мала подати заяву про прийняття спадщини до 08.09.2022 року, або ж у відповідності до норм вищезазначеної постанови КМ України від 28.02.2022 року, - до 08.01.2023 року, але повернулася позивач в державу лише в квітні 2023 року.

Суд, оцінюючи та аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

На час відкриття спадщини, позивач не проживала разом зі своєю матір`ю, та тривалий час проживала за кордоном, заповіт є чинним, спору між спадкоємцями не виявлено; доказів чи заперечень в спростування наведеного - суду не надано.

В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини (3 місяці) з метою фактичної реалізації нею своїх спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 133, 263,141, 259, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 /РНОКПП НОМЕР_2 /, додатковий строк, в три місяці, після набрання рішенням у даній справі законної сили, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 12.07.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола