Справа № 303/4635/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гутій О.В

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати державного виконавця обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 згідно судового наказу № 303/3468/21 від 06.05.2021 року, виходячи із середньої заробітної плати працівника для м.Мукачева.

Скаргу мотивує тим, що 11.05.2023 року нею було отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.05.2023 року, які зобов`язаний сплачувати ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 .

Вважає такий розрахунок неправильним, оскільки боржник за виконавчим документом на час нарахування заборгованості не працює та отримує компенсацію як особа, яка не працює та доглядає за особою, яка досягла 80 років. Виходячи з даних обставин, виконавець зобов`язаний здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виходячи із середнього заробітку , а не з розміру компенсації, яку отримує боржник, оскільки боржник не працює. З урахуванням вказаних обставин, просить скаргу задоволити.

Заявник в судове засідання не з`явилась заявник подала заяву, в якій просила скаргу розглянути без її участі та задоволити таку.

Представник відділу державної виконавчої служби у Мукачеві Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини нявки суд не повідомив.

Боржник в судове засідання не з`явився подав письмові пояснення, в яких заперечив проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволенні .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових і службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Судом встановлено, що з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 03.05.2023 року № 4-16450 вбачається, що боржник ОСОБА_2 сплачує аліменти у розмірі частки згідно виконавчого документа. Також із вказаного розрахунку вбачається, що за період з 09.2022 року по 12.2022 року розмір заборгованості, сплачений боржником становить по 1400 гривень в місяць, з 01.2023 року по 04.2023 року розмір заборгованості, сплачений боржником становить 1500 гривень. Розмір доходу нараховано відповідно до довідки управління соціального захисту населення Мукачівського міської ради, згідно якої боржник отримує компенсаційну виплату працездатній особі, яка не працює та здійснює догляд за інвалідом 1 групи або особою похилого віку (а.с.3).

Що стосується посилання стягувача щодо невідповідності сплачених боржником сум за виконавчим документом, суд виходить з наступного.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2023 становить 2838,00 гривень, для дітей віком до 6 років - 2272 гривні.

Як вбачається із вказаного розрахунку заборгованості, за період з 09.2022 року по 12.2022 року розмір заборгованості, сплачений боржником становить по 1400 гривень в місяць, з 01.2023 року по 04.2023 року розмір заборгованості, сплачений боржником становить 1500 гривень.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Абзац другий частини другої статті 182 СК України після слова «Мінімальний» доповнено словом «гарантований».

Таким чином, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

За правилами статті 195 СК України у діючій редакції (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до положень статті 4 Закону «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства.

Отже, в тому випадку коли боржник є непрацюючою працездатною особою, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, або за особою з інвалідністю 1 групи чи за особою, яка досягла 80-річного віку, він належить саме до категорії зайнятого, але непрацюючого населення.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина друга статті 43 Закону України «Про зайнятість населення»).

З аналізу зазначених норм Закону можна дійти висновку, що до зайнятого населення належать як особи, які працюють, так і непрацюючі працездатні особи.

З огляду на це, працездатна особа, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, або за особою з інвалідністю 1 групи чи за особою, яка досягла 80-річного віку, чинним законодавством однозначно визначається як непрацююча працездатна особа. Виходячи із вищенаведеного, підстави для нарахування заборгованості виходячи із середньої заробітної плати відсутні.

Таким чином, доводи скаржника суд відхиляє, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості, за період з 09.2022 року по 12.2022 року розмір заборгованості, сплачений боржником становить по 1400 гривень в місяць, з 01.2023 року по 04.2023 року розмір заборгованості, сплачений боржником становить 1500 гривень, що становить 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, однак при цьому, в силу вимог ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, вона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, всупереч вимогам наведених вище норм процесуального закону, заявником не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували протиправність дій державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення суду про стягнення аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81 , 89, 259-261, 450, 451, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у Мукачеві Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена 12.07.2023 року.

Головуюча О.В.Гутій