У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В :

14.12.2022 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, яким є диплом про освіту від 29.04.1962 серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 09.01.2023 подану заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення встановлених недоліків.

Згідно з ухвалою суду від 23.01.2023 вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 04.05.2023 витребувано у Відділу обслуговування громадян №7 (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві копії документів, які були подані ОСОБА_2 одночасно із заявою №4955 від 16.08.2022 про призначення йому пенсії за віком та стали підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні такої пенсії.

На виконання ухвали суду жодних доказів вказаним органом Пенсійного фонду України до суду не надано, причин невиконання ухвали суду не повідомлено.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги з підстав, наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в м. Києві в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення щодо вимог заявника, в яких просить залишити заяву ОСОБА_2 без розгляду, вказуючи на наявність між сторонами спору про право. Крім того, представником подано клопотання про розгляд справи без його участі.

З огляду на наведене, із урахуванням думки представника заявника, суд постановив проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення представника заявника, а також заявника ОСОБА_2 , який приймав участь у судовому засіданні 04.05.2023, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 заявлено вимогу про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа, яким є диплом про освіту від 29.04.1962 серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Метою встановлення вказаного юридичного факту заявник зазначає необхідність підтвердження його трудового стажу для призначення пенсії за віком.

Разом із цим, як вбачається із доданого до позовної заяви листа ГУ ПФУ в м. Києві, адресованого ОСОБА_2 , заявнику не було зараховано до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоди його роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 .

Жодних доказів, які б вказували на неможливість призначення заявнику пенсії за віком у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні його прізвища у дипломі про освіту від 29.04.1962 серії НОМЕР_1 , ним до заяви не додано.

Крім того, як вбачається зі змісту письмового клопотання представника ГУ ПФУ в м. Києві від 01.02.2023, заявнику при зверненні його до органів Пенсійного фонду було відмовлено у врахуванні до його страхового стажу періодів роботи на підставі дублікату трудової книжки, виданого та заповненого з порушенням вимог пунктів 5.2-5.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №57.

Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне ОСОБА_2 для зарахування періодів його роботи згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_2 до загального трудового стажу.

Таким чином, у даному випадку має місце спір, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, оскільки обставини, зазначені у заяві ОСОБА_2 , підлягають встановленню в загальному порядку за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Така позиція підтверджується також постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

В ході судового розгляду встановлено, що в даному випадку існує спір про право, пов`язаний з реалізацією позивачем його права на пенсійне забезпечення, що вбачається зі змісту наявних у справі письмових доказів та із письмових пояснень, наданих по суті заявлених вимог ГУ ПФУ в м. Києві.

Згідно з ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на наведене, у суду наявні підстави для залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 18.07.2022 у справі № 755/9100/18 (№61-17332св20) та від 06.09.2022 у справі №758/7737/21 (№61-6596св22).

Окремо суд звертає увагу заявника ОСОБА_2 на те, що залишення даної заяви без розгляду не позбавляє його можливості захистити свої права та інтереси, оскільки він може звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ч.2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, ч.6 ст. 294 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.07.2023.

СуддяО. О. Ковбасюк