Справа № 214/3581/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в наданні строку на примирення

11 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання Гончар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/3581/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 28.09.2018 року у Саксаганському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №488.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.5.2023 року матеріали цивільної справи передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с. 14).

Ухвалою суду від 08.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначений на 09 годин 55 хвилин 11 липня 2023 року (а.с. 17-18).

До початку розгляду справи по суті, 27.06.2023 року відповідач через канцелярію суду подала заяву про надання строку на примирення, у зв`язку з невизнанням відповідачем позовних вимог, оскільки позивач має намір зберегти їх із позивачем сім`ю.

Позивач та його представник правом на участь в судовому засіданні не скористались, від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій він категорично заперечує проти задоволення заяви відповідача, обґрунтовуючи це тим, що шлюб з відповідачем носить формальний характер та фактично вже розпався. При цьому, розлучення ніяк не впливає на обсяг батьківських прав та обов`язків позивача та його участі у вихованні дитини, тому маніпулювання з боку відповідача є безпідставним, просив заяву про надання строку на примирення відповідача залишити без задоволення та розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши вимоги заяви, письмові матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 200/952/18 та встановив, що надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

У висновку наголошується на тому, що суди при розгляді справ про розірвання шлюбу повинні уникати формалізму та розглядати кожен випадок як індивідуальний, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарство та позивач не бачить перспектив у подальшому збереженні шлюбу, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага. Позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення.

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Суд, приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 56 СК України чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі і на припинення шлюбу, враховуючи, що сімейні відносини між сторонами припинені, враховуючи те, що позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, наполягання позивача на розірванні шлюбу з відповідачем є його волевиявленням, а будь-яке примушування до шлюбу не передбачено законом, вважає, що надання строку на примирення буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що правові підстави для надання сторонам у справі строку на примирення відсутні, в зв`язку з чим заява відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-260, 261 ЦПК України, ст. 111 СК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про надання строку на примирення відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Н.В. Чернова