Справа №609/216/23
Провадження №2/568/179/23
05 липня 2023 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радивилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі однієї третьої всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.03.2011 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинено. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. На даний час сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей.
Ухвалою Радивилівського районного суду від 10.05.2023 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_5 , яка діє згідно довіреності, подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив суду не надав.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши письмові докази у справі,суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 23.03.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 видане 23.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 29 (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 14.07.2011 року виконкомом Немирівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №10, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , виданого 26.10.2016 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в яких сторони вказані батьками (а.с.8-9).
Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.
У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно дост. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини.
Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
ОСОБА_1 позов про стягнення аліментів на утримання дітей поданий до суду 22.03.2023 року.
Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дітей, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровою та працездатною, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей.
При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів, які б свідчили про наявність підстав для його звільнення від обов`язку утримувати дітей або зменшення розміру алміентів.
Враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,141,247,263-265,280-283,430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 22.03.2023р. та до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 05.07.2023р.

Позивач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Делалова