Справа № 487/3745/23
Провадження № 2/487/1734/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Сідлецькій О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третіх осіб УТБ "Віконт-Т", Державного реєстратора Руденко Євгена Сергійовича про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третіх осіб УТБ "Віконт-Т", Державного реєстратора Руденко Євгена Сергійовича про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: вказана квартира належить Позивачу з 13.06.2001р. на підставі розпорядження органу приватизації, що підтверджується відповідними документами.

В 2021 році, Державним реєстратором Руденко Є.С, зареєстровано право власності на вказану квартиру (1/1 частка) на ім`я ОСОБА_3 . Підставою для такої реєстрації став нібито укладений біржовий договір в 2001р.

За Відповідачем вже зареєстроване право на вказану квартиру і у Позивача є всі підстави вважати, що дана квартира може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того відповідач жодного разу не приходила на судові засідання по справі 487/2327/21, не надавала свої письмові пояснення стосовно нібито укладеного договору купівлі-продажу, зареєстрована, згідно до наявних документів, в центрі реінтеграції бездомних громадян.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

На думку позивача невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заяву про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача представника про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали для негайного виконання направити до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, а сторонам - до відома.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з часу її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.Г. Нікітін