Справа № 2-6114/10
Провадження № 4-с/761/137/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Аббасова Н.В., вивчивши матеріали справи скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Акціонерне Товариство «Міжнародний резервний банк», Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Перший Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023 матеріали скарги передані на розгляд судді Аббасовій Н.В.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся з запитом про зняття арешту з майна, який було накладено в межах виконання виконавчого провадження. Перший Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив заявника про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 та направлення виконавчого документа за належністю до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

В свою чергу Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на заяву про зняття арешту з майна не відповів.

Звернувшись до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області з вимогою зняти арешт та виключити з реєстру боржників заявник отримав відмову. Відмовляючи відділ зазначив, що станом на цей час виконавче провадження не перебуває на виконанні та відповідно до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» було знищено за закінченням терміну зберігання.

З урахуванням наведених обставин заявник просить:

- зобов`язати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт та виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Перший Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт та виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Київський відділ державної викоавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт та виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 .

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок із застосування статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 6, відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів скарги, скаржник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту, на яку Другим Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області надано відмову від 05.04.2023 року № 26552 та від 25.04.2023 року № 20344.

Враховуючи те, що скаржник звернувся зі скаргою 15.05.2023 року та оскаржує бездіяльність виконавця, про яку відомо скаржнику з 05.04.2023 року та 25.04.2023 року, суд приходить до висновку, що скаржником пропущено строк для звернення до суду із вказаною скаргою.

Крім того, скаржник не зазначає коли саме йому стало відомо про відмову у задоволенні його заяви про зняття арешту та не обґрунтовує пропуск строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду

Керуючись ст. 126, 127, 353, 354, 447, 449 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Акціонерне Товариство «Міжнародний резервний банк», Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Перший Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.В. Аббасова