УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи Регіональний сервісний центр МВС України у Рівненській області в особі територіального сервісного центру №5641 (, м.Рівне, вул.Київська, 108Б), Регіональний сервісний центр МВС України у Харківській області в особі Територіального сервісного центру №6342 (, м.Харків, вул.Шевченка, 62), Регіональний сервісний центр МВС України у Донецькій області в особі територіального сервісного центру №1443 (, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 5), про витребування з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Регіональний сервісний центр МВС України у Рівненській області в особі територіального сервісного центру №5641, Регіональний сервісний центр МВС України у Харківській області в особі Територіального сервісного центру №6342, Регіональний сервісний центр МВС України у Донецькій області в особі територіального сервісного центру №1443, про витребування з чужого незаконного володіння.

29.05.2023 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Васильцової О.М. надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить до набрання законної сили судовим рішенням у справі №932/3237/23 накласти арешт на майно, транспортний засіб марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

В обгрунтування вимог заяви заявник посилається на те, що спір у даній справі стосується транспортного засобу марки RENAULT MEGAN, 2007 року, власником якого є ОСОБА_1 . З листопада 2022 року вказаний транспортний засіб перебував у користуванні чоловіка ОСОБА_2 , у період з 24.01.2023 року - 27.02.2023 року зазначений автомобіль був викрадений у місті Дніпро невстановленими особами. 28.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, зняття та перереєстрації на іншого власника за договором купівлі-продажу транспортного засобу. 03.03.2023 року її заяву було направлено до Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. 15.03.2023 року Амур-Нижньодніпровським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження №0000280 за фактом зняття та перереєстрації на іншого власника за договором купівлі-продажу транспортного засобу RENAULT MEGAN, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , передбаченого частиною другою статті 190 КК України, їй стало відомо, що 25.01.2023 року Територіальним сервісним центром МВС №5641 у м.Рівному невідомими особами було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на іншого власника ОСОБА_3 та присвоєно державний номер НОМЕР_5 . 31.01.2023 року Територіальним сервісним центром МВС №6342 у м.Харкові невідомими особами було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на іншого власника ОСОБА_4 та присвоєно державний номер НОМЕР_6 . 04.03.2023 року Територіальним сервісним центром МВС №1443 у м.Краматорську невідомими особами було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на іншого власника ОСОБА_5 та присвоєно державний номер НОМЕР_3 . При цьому жодних правочинів щодо розпорядження і відчуження належного їй транспортного засобу ОСОБА_1 не вчиняла та не підписувала. Враховуючи те, що спірний автомобіль вибув з її власності поза її волею шляхом відчуження його особою, яка не мала права відчужувати спірне майно, наявні обґрунтовані правові підстави для витребування транспортного засобу від останнього набувача. Виходячи з того, що існує реальна можливість відчужити спірне майно на користь інших осіб, що призведе до неможливості виконання рішення суду по справі та спричинить необхідність повторного звернення до суду для визнання договорів відчуження спірного майна на користь інших осіб недійсними та витребування такого майна із незаконного володіння.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, де у п.1, 2 ч.1 вказаної статті зазначено про можливість забезпечення позову шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чипом, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Вбачається, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Регіональний сервісний центр МВС України у Рівненській області в особі територіального сервісного центру №5641, Регіональний сервісний центр МВС України у Харківській області в особі Територіального сервісного центру №6342, Регіональний сервісний центр МВС України у Донецькій області в особі територіального сервісного центру №1443, про витребування з чужого незаконного володіння.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.05.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою від 29.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням проведення підготовчого засідання.

В обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову представник позивача посилається, зокрема, на те, що ОСОБА_1 з 20.04.2022 року є власником транспортного засобу марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 . З листопада 2022 року вказаний транспортний засіб перебував у користуванні чоловіка позивача - ОСОБА_2 . У період з 24.01.2023 року - 27.02.2023 року зазначений автомобіль був викрадений у місті Дніпро невстановленими особами. 28.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, зняття та перереєстрації на іншого власника за договором купівлі-продажу транспортного засобу. 03.03.2023 року заяву ОСОБА_1 було направлено до Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. 15.03.2023 року Амур-Нижньодніпровським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження №0000280 за фактом зняття та перереєстрації на іншого власника за договором купівлі-продажу транспортного засобу RENAULT MEGAN, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , передбаченого частиною другою статті 190 КК України, ОСОБА_1 стало відомо, що 25.01.2023 року Територіальним сервісним центром МВС №5641 у м.Рівному невідомими особами було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на іншого власника ОСОБА_3 та присвоєно державний номер НОМЕР_5 ; 31.01.2023 року Територіальним сервісним центром МВС №6342 у м.Харкові невідомими особами було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на іншого власника ОСОБА_4 та присвоєно державний номер НОМЕР_6 ; 04.03.2023 року Територіальним сервісним центром МВС №1443 у м.Краматорську невідомими особами було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на іншого власника ОСОБА_5 та присвоєно державний номер НОМЕР_3 .

Як вбачається з позовної заяви, посилаючись на вищевказані обставини, позивач у позові, просить: витребувати з чужого незаконного володіння на її користь транспортний засіб марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Представник позивача в заяві про забезпечення позову зазначає, що з урахуванням наведених нею обставин вбачається, що існує значний ризик відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до неможливості виконання рішення суду. Оскільки позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння на свою користь транспортний засіб марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , то, відповідно, він повернеться її законному власнику, отже заходи забезпечення позову с співмірними з заявленими позовними вимогами; метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за її позовом присудження та реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого; запропонований вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог заяви та наведених ним доводів, приймає до уваги той факт, що з наданих позивачем доказів вбачається існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб неодноразово відчужувався у власність інших осіб за наведених позивачем обставин. Враховуючи вказане та зміст позовних вимог позивача, який у позові посилається на незаконність вибуття із її власності вказаного автомобіля нерухомого майна, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач, зокрема, просить забезпечити його позов та до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно - транспортний засіб марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Суд вважає, що накладення арешту на автомобіль є не співмірним у даному випадку заходом забезпечення позову, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошення заборони розпоряджатися, а в разі потреби в обмеженні права користування майном.

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім інших видів забезпечення позову, передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідача, зважаючи на обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та спроможності таких заходів забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у цій справі шляхом: заборони відчуження та обтяження будь-якими особами транспортного засобу марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 ; заборони вчинення реєстраційних дій щодо транспортного засобу марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд вважає, що наданими доказами підтверджено необхідність забезпечення позову у вказаний спосіб, підтверджено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову, зважаючи на неодноразове відчуження спірного транспортного засобу на користь інших осіб, тому суд дійшов висновку про необхідність забезпечення у вищевказаний спосіб виконання ймовірного судового рішення, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам у цій справі, оскільки невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення цього позову.

Відтак, забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо вказаного вище транспортного засобу до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи вищевказаним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу чи іншим заінтересованим особам.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 154, 157, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи Регіональний сервісний центр МВС України у Рівненській області в особі територіального сервісного центру №5641 (, м.Рівне, вул.Київська, 108Б), Регіональний сервісний центр МВС України у Харківській області в особі Територіального сервісного центру №6342 (, м.Харків, вул.Шевченка, 62), Регіональний сервісний центр МВС України у Донецькій області в особі територіального сервісного центру №1443 (, м.Краматорськ, вул.Героїв Небесної Сотні, 5), про витребування з чужого незаконного володіння, - задовольнити частково.

Заборонити відчуження та обтяження будь-якими правами третіх осіб транспортного засобу марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Заборонити вчинення реєстраційних дій щодо транспортного засобу марки RENAULT MEGAN, 2007 року, він-код НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Вищезазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення даного спору по суті.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання позивачу та іншим учасникам справи, Головному сервісному центру МВС України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Кудрявцева