справа №363/5540/21
провадження № 22-ц/824/7309/2023
головуючий у суді І інстанції Баличева М.Б.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 7 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_1 у розмірі 414 000 грн та понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 є власницею садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 12 березня 2021 року між ОСОБА_1 (надалі по тексту - замовник) та ФОП ОСОБА_2 (надалі по тексту - виконавець) укладено договір № 07-01-01/03/21 на розробку проектів, за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику комплекс послуг з розробки дизайн проектів, а саме: ескізного проекту будинку, дизайн проекту екстер`єру будинку, дизайн проект інтер`єру будинку, дизайн проект ландшафту ділянки будинку щодо вказаного вище садового будинку. Загальна вартість робіт за договором становить 93400 доларів США, що є еквівалентом 2 577 840 грн. Строк виконання договору - 90 робочих днів. Укладений між сторонами договір має ознаки договору підряду. 12 березня 2021 року ОСОБА_1 за умовами договору сплатила на користь ФОП ОСОБА_2 414 000 грн. В процесі виконання робіт замовник зрозуміла, що виконавець не в змозі реалізувати ті варіанти проектів дизайну, які вона розраховувала отримати, а також у замовника та виконавця виявилися суттєві розбіжності щодо бачення кінцевого результату робіт за договором, що унеможливлювало подальшу співпрацю між позивачем та відповідачем. 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 направила на адресу ФОП ОСОБА_2 повідомлення про дострокове розірвання договору на підставі п. 7.4 договору з інших причин. В період дії договору, а саме з 12 березня 2021 року по 14 серпня 2021 року, ФОП ОСОБА_2 роботи (послуги) в порядку ст. 3 договору замовнику не надав, понесені затрати під час виконання договору документально не підтвердив, отже останній зобов`язаний ОСОБА_1 грошові кошти, що були отримані ним в рамках договору, в повному обсязі. Однак, ФОП ОСОБА_2 відмовляється добровільно повертати ОСОБА_1 отримані кошти, у зв`язку з чим остання була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 7 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач в особі представника - адвоката Захарченка В.П. засобами поштового зв`язку звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на момент розірвання позивачкою договору відповідачем були виконані роботи на суму 15 000 доларів США, що станом на день укладання договору становило еквівалент попередньо сплачених 414 000 грн, а тому, на думку суду, підстави для повернення позивачу сплаченої нею попередньої оплати за договором відсутні. Вважає такий висновок помилковим, оскільки ОСОБА_1 не прийняла роботи, що були направлені відповідачем 11 серпня 2021 року на її електронну пошту, акти приймання-передачі послуг не підписувала, та через 2 дні, 13 серпня 2021 року, скористалася правом на розірвання договору в односторонньому порядку, направивши відповідне повідомлення виконавцю.

Вказує, що договір не містить умов про автоматичне прийняття робіт замовником у разі ненадання зауважень, спливу певного періоду часу тощо.

Звертає увагу, що чоловік замовниці - ОСОБА_4 неодноразово, а саме 28 травня 2021 року, 29 липня 2021 року, 11 серпня 2021 року у чаті /VhatsApp «Дом ривьера 1000», текстовий переклад якого з англійської на українську мову міститься у відповіді на відзив від 15 червня 2022 року, повідомляв виконавця про бажання розірвати договір, однак такі вимоги залишися без реагування з боку останнього. Вказує, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 19 травня 2022 року визнав, що ОСОБА_4 є фактичним замовником по договору.

28 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача Базик О.П. , в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу понесені у зв`язку із розглядом справи у апеляційному суді в розмірі 10 000 грн.

Вказує, що позивач не має права посилатися на порушення умов пункту 3.2 договору, оскільки пунктом 3.6 договору, передбачено що виконавець (відповідач) зобов`язується приступити до надання послуг за умови своєчасного виконання замовником своїх зобов`язань, встановлених згідно цього договору. У випадку несвоєчасного виконання замовником зобов`язань, передбачених договором, строк надання послуг за цим договором збільшується пропорційно кількості днів такої затримки (прострочення). Зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказував на те, що згідно п. 2.2.1 договору, позивачка зобов`язувалася сплатити на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1794000 гривень, що на день підписання договору, становило 65000 доларів США за комерційним курсом (1 дол. США = 27,60 грн), в день підписання договору, тобто 12 березня 2021 року. Однак, в порушення умов вказаного договору, позивач сплатила лише частину вказаної суми, а саме 414000 грн. Отже, оскільки позивачем були порушені умови оплати, він не може посилатися на пункт 3.2 договору, та стверджувати, що відповідачем були порушені умови договору, стосовно строків виконання робіт.

Зазначає, що від позивачки вимоги щодо розірвання договору та повернення коштів не надходили.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Захарченко В.П. просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи через свого представника Базик О.П. , що підтверджується розпискою (а.с.134, т.2).

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власницею садового будинку, загальною площею 476,6 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкті (номер інформаційної довідки 290141623, дата формування 14 грудня 2021 року).

12 березня 2021 року між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 укладено договір № 07-01-01/03/21 на розробку проектів.

За умовами п. 1.1. вказаного договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати замовнику комплекс послуг з розробки дизайн проектів: - ескізного проекту будинку;- дизайн проект екстер`єру будинку; - дизайн проект інтер`єру будинку; - дизайн проект ландшафту ділянки будинку житлового об`єкта, за адресою: АДРЕСА_2 надалі - послуги, а саме:

розробка виконавцем загальної концепції екскізного проекту, екстер`єрного проекту, проекту інтер`єру, проекту ландшафту та підготовка схематичного зображення перепланування об`єкту, зазначеного в п. 1.1.договору (п.п. 1.1.1.)

Після надання замовнику послуг передбачених у п.п. 1.1.1 договору та після остаточного письмового затвердження замовником одного з варіантів планувальних рішень, в порядку визначеному договором, виконавець розробляє для замовника фото-реалістичний кольоровий ескіз проекту інтер`єру, екстер`єру, ландшафту з високою роздільною здатністю, з відображенням усіх складових (кольорова гамма, оздоблення, меблі, текстиль, освітлення, декор, тощо), - надалі - 3D-візуалізація (п.п. 1.1.2).

Після надання замовнику послуг передбачених у п.п. 1.1.2 договору та після остаточного затвердження замовником 3D-візуалізації, в порядку визначеному договором, виконавець здійснює підготовку будівельних креслень об`єкта, зазначеного в п. 1.1. договору (п.п. 1.1.3 Договору).

Пункт 1.3. договору передбачає, що за надання послуг замовник сплачує виконавцю грошові кошти (оплата вартості послуг), що становлять вартість послуг, у розмірі, порядку і строках встановлених цим договором.

Стаття 2.1. договору встановлює, що ціна договору становить вартість наданих за цим договором послуг (винагорода), яку замовник зобов`язаний сплатити виконавцю в розмірі, строки та порядку, передбачених цим договором.

Приймаючи до уваги курс долара США до гривні, який на день укладення договору становить 27,6 гривень за 1.00 долар США, сторони визначили грошовий еквівалент загальної вартості послуг (винагороди) за договором в іноземній валюті, що становить 93400 доларів США, без ПДВ, та станом на день підписання договору дорівнює 2577840 гривень, без ПДВ., що передбачено п. 2.1.2. договору:

Пунктом 2.2. договору передбачено, що оплата загальної вартості послуг (винагороди), визначеної в п. 2.1.2 договору, здійснюється замовником в наступних розмірах, строки та порядку:

попередня оплата у розмірі, що складає 65000 доларів США, без ПДВ, та станом на день підписання договору дорівнює 1794000 грн, без ПДВ, сплачується замовником виконавцю в момент підписання договору сторонами, на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури. Сума сплати фіксується у квитанції, оплата підтверджується квитанцією про сплату зазначеної суми або розпискою виконавця про отримання грошових коштів від замовника(п.п. 2.2.1 Договору).

Наступна оплата вартості послуг у розмірі 20000 доларів, без ПДВ, що станом на день підписання договору дорівнює 552000 гривень, без ПДВ, сплачується замовником після завершення надання послуг передбачених п. 1.1.1 і п .1.1.2 договору, на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури та акта виконаних послуг (п.п. 2.2.2. Договору).

Остаточний розрахунок у розмірі 8400 доларів США, без ПДВ, що станом на день підписання договору дорівнює 231840 гривень, без ПДВ, сплачується замовником виконавцю після завершення надання послуг передбачених в. 1.1.3. договору, на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури та акта прийому-передачі виконаних послуг.

Строк надання послуг по кожному з проектів вказаний в розрахунковій вартість та склад послуг (додаток № 2 до цього договору), в загалом одночасна розробка проектів ділиться на етапи в п.1.1.1., 1.1.2. та 1.1.3. цього договору (п. 3.1. договору).

Так, п. 3.2. договору передбачений строк надання послуг, визначених у п. 1.1.1 цього договору, що складає 30 робочих днів з дня підписання цього договору.

Строк надання послуг, визначених у п.1.1.2 цього договору, складає 30 робочих днів з дня остаточного письмового затвердження замовником одного з варіантів планувальних рішень інтер`єру, екстер`єру, генплану ландшафту в порядку визначеному договором, та здійснення замовником оплати вартості послуг згідно з п. 2.2.1 договору (п. 3.3. договору).

Строк надання послуг, визначених у п. 1.1.3 цього договору складає 30 робочих днів з дня остаточного письмового затвердження замовником 3D-візуалізації, в порядку визначеному договором (п. 3.4. договору).

Пункт 3.7. договору передбачає, що після завершення відповідного етапу надання послуг (визначених у п.п. 1.1.1. договору - перший етап, у п.п. 1.1.2 договору - другий етап, у п.п. 1.1.3 договору - третій етап), виконавець надає замовнику такі документи: після завершення першого етапу надання послуг, визначених у п.п. 1.1.1 договору, виконавець надає замовнику 2 (два) примірники акта приймання-передачі послуг та креслення планувальні рішення, які замовник повинен підписати та один примірник акта і обраний замовником варіант планувального рішення повернути виконавцю впродовж 5 (п`яти) робочих днів. Протягом цього строку замовник має право вказати на недоліки наданих послуг (виконаних робіт) виконавцем, визначених у п.п. 1.1.1. договору, які виконавець зобов`язується усунути протягом 7 (семи) робочих днів. У такому випадку строк підписання акта приймання-передачі наданих послуг та планувальних рішень відстрочується до моменту виправлення виконавцем відповідних недоліків та відсутності зауважень з боку замовника (п.п. 3.7.1 Договору).

Після завершення другого етапу надання послуг, визначених у п.п. 1.1.2 договору, виконавець надає замовнику 2 (два) примірники акта приймання-передачі наданих послуг та 3D-візуалізацію на паперовому носії, яку замовник повинен підписати та один примірник акта і 3D-візуалізацію повернути виконавцю впродовж 5 (п`яти) робочих днів. Протягом цього строку замовник має право вказати на недоліки наданих послуг (виконаних робіт) виконавцем, визначених у п.п. 1.1.2 договору, які виконавець зобов`язується усунути протягом 7 (семи) робочих днів. У такому випадку строк підписання акта приймання-передачі наданих послуг та 3D-візуалізації відстрочується до моменту виправлення виконавцем відповідних недоліків та відсутності зауважень з боку замовника (п.п. 3.7.2 договору).

Після завершення третього етапу надання послуг, визначених у п.п. 1.1.3 договору, виконавець надає замовнику 2 (два) примірники акта приймання-передачі наданих послуг та будівельні креслення, які замовник повинен підписати та один примірник акта і будівельних креслень повернути виконавцю впродовж 5 (п`яти) робочих днів. Протягом цього строку замовник має право вказати на недоліки наданих послуг (виконаних робіт) виконавцем, визначених у п.п. 1.1.3 договору, які виконавець зобов`язується усунути протягом 7 (семи) робочих днів. У такому випадку строк підписання акта приймання-передачі наданих послуг та будівельних креслень відстрочується до моменту виправлення виконавцем відповідних недоліків та відсутності зауважень з боку замовника (п.п. 3.7.3 Договору).

Пунктом 3.8. договору встановлено, у випадку, якщо надані послуги не відповідають умовам цього договору, замовник впродовж 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання відповідного акта приймання-передачі наданих послуг та/або інших документів, визначених у п. 3.7. договору, повинен надати свої аргументовані зауваження в порядку п.п. 3.7.1., 3.7.2., 3.7.3. договору.

Якщо виконавець не усунув недоліки наданих послуг (виконаних робіт) у відповідності до зауважень замовника в порядку п.п. 3.7.1., 3.7.2., 3.7.3. договору замовник має право розірвати даний договір в односторонньому порядку згідно п. 7.4 цього договору (п. 3.10. Договору)

В статті 4 договору передбачені права та обов`язки сторін.

Відповідно до п. 7.4. договору замовник має право достроково розірвати даний договір у разі не виправлення виконавцем недоліків наданих послуг (наданих робіт) згідно із зауваженнями замовника на умовах та у строки визначені п. 3.7.1., 3.7.2. або 3.7.3 договору, а також з інших причин. У такому випадку договір вражається розірваним на наступний день з моменту направлення замовником відповідного повідомлення виконавцю. У разі дострокового розірвання даного договору з підстав визначених цим пунктом виконавець зобов`язується повернути замовнику грошові кошти які були сплачені замовником виконавцю в порядку п 2.2. договору протягом 10 (десяти) робочих днів.

Виконавець залишає за собою право на утримання повної або часткової оплати за виконані послуги, які були надані, а також всі інші понесені документально підтверджені затрати до дати розірвання (п. 7.5. договору).

До матеріалів справи долучена розрахункова вартість послуг та склад розробки проектів котеджного будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 12 березня 2021 року (т.1 а.с.16-17), рахунок № 07-01-010321-001 від 12 березня 2021 року на оплату послуг згідно договору в сумі 1 794 000 грн, з відміткою про отримання оплати в сумі 414 000 гривень(т.1 а.с.18).

11 серпня 2021 року ОСОБА_2 направив електронною поштою акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору № 7-01-01/3/21 від 5 березня 2021 року з додатками файлів: «Візуалізації» - 3D візуалізації дизайну екстер`єру; «Креслення»- робочі кресленні та інші плани; «Концепції» - розробленні, але не погодженні варіанти (т.1 а.с.83).

13 серпня 2021 року ОСОБА_1 направила на адресу ФОП ОСОБА_2 за його місцем прописки та за місцем роботи повідомлення про дострокове розірвання договору, в якому зазначила, що керуючись п. 7.4. договору повідомляє про дострокове розірвання договору № 07-01-01/03-21 на розробку проектів від 12 березня 2021 року у зв`язку з тривалою неможливістю досягнення згоди між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо бачення кінцевого результату за договором, а також суттєвими розбіжностями у поглядах на майбутні проекти дизайну. Просила у строк передбачений п. 7.4. договору повернути суму попередньої оплати в розмірі 16 000 доларів США, яка була нею сплачена при підписанні договору (т.1 а.с.19). До матеріалів справи також долучені докази про направлення засобами пошти (т.1 а.с.20-21) та роздруківки із сайту Укрпошти про перевірку статусів відстеження відправлень №672, №664 поштового зв`язку «Укрпошта» (т.1 а.с.191-195).

7 вересня 2021 року ОСОБА_2 направив електронною поштою розрахункову вартість наданих послуг до акта прийому-передачі послуг розробки проектів котежного будинку за адресою: АДРЕСА_3 ) з додатками файлів «Візуалізації»- 3D візуалізації дизайну екстер`єру; «Креслення»- робочі кресленні та інші плани; «Концепції» - розробленні, але не погодженні варіанти (т.1 а.с.84).

До матеріалів справи долучені: акт прийому передачі послуг розробки проектів котеджного будинку за адресою: АДРЕСА_4 та розрахункова вартість наданих послуг за актом прийому-передачі наданих послуг згідно договору № 7-01-01/3/21 від 5 березня 2021 року, а саме ескізного проекту будинку (реконструкція) сума 7 500 доларів США, екстер`єрний проект будинку (паспорт опорядження фасадів) сумою 7 500 доларів США, а всього було затрачено виконавцем при розробці проектів за весь період 15000 доларів США (т.1 а.с.81-82) та переписка сторін в чаті WhatsApp «Дом ривьера 1000» (т.1 а.с.85-126, 183-190).

Крім того, до матеріалів справи відповідачем суду були надані копії проектів та переписка у чаті WhatsApp.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на момент розірвання договору, відповідачем виконано обумовлені ним роботи на суму 414 000 грн, що дорівнює сумі сплаченої позивачем попередньої оплати за ним.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені положеннями статті 651 ЦК України, відповідно до яких зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно із ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частину четверту статті 653 ЦК України слід розуміти так, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано обома сторонами до моменту розірвання договору, тобто якщо обидві сторони отримали зустрічне задоволення одна від одної. На це вказує використання множини у зазначеній нормі. При цьому, якщо договором було передбачено інші зобов`язання сторін, наприклад щодо передання іншого майна, сплати коштів, які не було виконано, то в разі розірвання договору такі зобов`язання припиняються на майбутнє.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи № 918/631/19 у постанові від 22.09.2020 року, виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 ЦК України).

Як убачається із умов договору, а саме статті 7 договору "Строк дії договору та порядок його дострокового розірвання" сторони погодили можливість односторонньої відмови від договору з двох підстав: у разі не виправлення виконавцем недоліків наданих послуг (виконаних робіт) згідно зауважень, а також з інших причин. Тобто сторони передбачили підстави для розірвання договору внаслідок неналежного виконання виконавцем робіт та з інших причин, тобто за бажанням замовника. Обидві ці підстави для розірвання договору визначені у пункті 7.4 договору. У цьому ж пункті 7.4 вказано, що у разі дострокового розірвання даного договору з підстав, визначених цим пунктом виконавець зобов`язується повернути замовнику грошові кошти, які були сплачені замовником виконавцю в порядку п. 2.2 договору протягом 10 робочих днів.

Також у п. 7.5 цього ж розділу (статті 7) договору передбачено, що виконавець залишає за собою право на утримання повної або часткової оплати за виконані послуги, які були надані, а також всі інші понесені документально підтверджені затрати до дати розірвання.

Таким чином, спору щодо права замовника на дострокове розірвання договору між сторонами немає. Позивач таким правом скористалася та повідомила відповідача про розірвання договору достроково, проти чого відповідач не заперечив.

Сторони при цьому неоднаково трактують умови п. 7.4 та 7.5 договору, які передбачають як право замовника вимагати повернення сплачених коштів, так і право виконавця залишити за собою сплачені замовником кошти за виконані послуги, які були надані та понесені затрати.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно враховував суть правовідносин, які виникли між сторонами.

Так, матеріалами справи встановлено, що договір № 07-01-01/03/21 від 12 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , є договором підряду.

Згідно із ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частинами 1, 3 статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 ЦК України)

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 ЦК України).

Стаття 854 ЦК України встановлює, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно з ч. 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено та не заперечувалось сторонами, що 12 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладений договір на розробку проектів: ескізного проекту будинку, дизайн проекту екстер`єру будинку, дизайн проекту інтер`єру будинку, дизайн проект ландшафту будинку за адресою: АДРЕСА_2 , при підписані якого сторони узгодили всі істотні умови договору, в тому числі і порядок його розірвання. Незважаючи на те, що позивач в порушення умов договору (п.п. 2.2.1 договору) сплатила лише частину суми попередньої оплати, а саме 414 000 грн, відповідач приступив до виконання робіт по Договору.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач помилково посилається на порушення умов п. 3.2. договору, оскільки п. 3.6. договору, передбачено, що виконавець зобов`язується приступити до надання послуг за умови своєчасного виконання замовником своїх зобов`язань, встановлених згідно договору. У випадку несвоєчасного виконання замовником зобов`язань, передбачених договором, строк надання послуг за договором збільшується пропорційно кількості днів такої затримки (прострочення).

Так, згідно п. 2.2.1 договору, позивачка зобов`язувалася сплатити на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1794000 гривень, що на день підписання договору, становило 65000 доларів США за комерційним курсом (1 дол. США = 27,60 грн.), в день підписання договору, тобто 12 березня 2021 року, однак, в порушення умов вказаного договору, позивач сплатила лише частину вказаної суми, а саме 414000 грн.

Отже, оскільки позивачем були порушені умови оплати, вона необґрунтовано посилається на пункт 3.2 договору, та стверджує, що відповідачем були порушені умови договору, стосовно строків виконання робіт.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що будь-які розпорядження, в тому числі щодо розірвання договору, повернення коштів, прийняття чи не прийняття виконаних робіт приймав чоловік позивачки - ОСОБА_6 , оскільки вказана особа не являється стороною по договору № 07-01-01/03/21 на розробку проектів ескізний проект будинку, дизайн проект екстер`єру будинку, дизайн проект інтер`єру будинку, дизайн проект ландшафту, на що правильно звернув увагу суд першої інстанції.

Матеріалами справи також встановлено, що в період з березня 2021 року по 11 серпня 2021 року відповідачем направлено позивачу багато варіантів дизайн-проектів будинку, екстер`єру будинку, інтер`єру будинку та дизайн проект ландшафту будинку, однак за цей проміжок часу безпосередньо позивачем не було надіслано вимоги щодо розірвання договору та повернення коштів. 11 серпня 2021 року відповідач направив позивачу дизайн проекти будинку, екстер`єру будинку, інтер`єру будинку та дизайн проект ландшафту будинку, а також акт виконаних робіт, після отримання якого, позивачка, скориставшись свої правом передбаченим п. 7.4 Договору, 13 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку направила відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору. В подальшому 7 вересня 2021 року відповідач згідно п. 7.5 договору направив позивачу розрахункову вартість наданих послуг до акта прийому передачі наданих послуг згідно договору, вартість яких становить 15 000 доларів США, що станом на день укладання договору еквівалентно 414 000 грн.

Так, пунктом 3.8. договору визначено, що у випадку, якщо надані послуги не відповідають умовам цього договору, замовник впродовж 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання відповідного акта приймання-передачі наданих послуг та/або інших документів, визначених у пункті 3.7. договору, повинен надати свої аргументовані зауваження в порядку п.п. 3.7.1., 3.7.2., 3.7. договору.

Отже, позивачем було порушено умови пункту 3.8. договору згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України.Оскільки апелянтом не було надано свої аргументовані зауваження щодо наданих послуг відповідачем по договору, слід вважати, що апелянтом були прийняті послуги у повному обсязі.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент розірвання договору, відповідачем виконано обумовлені ним роботи на суму 414 000 грн, що дорівнює сумі сплаченої позивачем попередньої оплати за ним, а відтак у відповідача відсутній обов`язок повернення позивачу сплаченої нею попередньої оплати за договором №07-01-01/03/21 від 12 березня 2021 року.

Стороною позивача не спростовано розмір понесених стороною відповідача затрат щодо виконання обумовленого договором замовлення. Матеріали справи не містять також жодних обґрунтованих зауважень щодо роботи виконавця, не указано недоліків виконаних робіт та не запропоновано усунути такі недоліки в установлені договором терміни.

Судом першої інстанції правильно надано оцінку умовам п. 7.4 договору у спільному контексті із положеннями наступного у тексті п. 7.5 договору, а також з урахуванням положень ч.4 ст.653 ЦК України, які регулюють загальні положення про наслідки розірвання договорів, та спеціальні положення параграфу 1 цього кодексу, які регулюють загальні положення про підряд.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач має право вимагати повернення сплачених коштів за виконані підрядні роботи з будь-яких підстав, якщо вона не бажає продовження договірних правовідносин, не ґрунтуються ні на нормах права, ні на умовах договору. Вимога про повернення коштів, які були сплачені виконавцю за послуги, які були виконані, а також всіх інших понесених і документально підтверджених затрат до дати розірвання договору є безпідставною, оскільки доказів неналежного виконання виконавцем договірних зобов`язань не надано.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи. Інші доводи апеляційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, а також зводяться до власного тлумачення відповідачем норм чинного законодавства та умов договору.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Як вбачається із відзиву на апеляційну скаргу, у разі залишення апеляційної скарги без задоволення відповідач просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу за розгляд справи у апеляційному суді в розмірі 10 000 грн (а.с.117, т. 2).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг; збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою; застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом; посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів; користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси відповідача ФОП ОСОБА_2 в суді представляв адвокат Базик О.П., що діяв на підставі ордеру на надання правової (правничої) допомоги серії АІ № 1230768 від 9 травня 2022 року укладеному на підставі договору про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 9 травня 2022 року.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 28 квітня 2023 року, який долучений до відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 119, т. 2) за час розгляду справи в апеляційному суді ФОП ОСОБА_2 надано наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи в Київському апеляційному суді (кількість годин 1) - 1 000 грн; написання відзиву на апеляційну скаргу (кількість годин 2) - 4 500 грн; надсилання відзиву на апеляційну скаргу та подання відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду (кількість годин 1) - 1 000 грн; участь в судовому засіданні в Київському апеляційному суді (кількість годин 1) - 3 500 грн.

Також в матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордера від 19 квітня 2023 року, яка свідчить про оплату послуг адвоката (а.с.118, т. 2).

Верховний Суд у своїй постанові від 3 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц зазначив, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Захарченко В.П., просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки такий розмір є завищений та неспівмірним зі складністю справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас проаналізувавши детальний опис наданих відповідачу послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) в повній мірі не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Так, під час розгляду справи, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, позиції відповідача не змінювалися. Аргументи представника відповідача, викладені в відзиві на позовну заяву, що подавалась до суду першої інстанції, а також ті, що викладались в відзиві на апеляційну скаргу, є практично аналогічними.

Також апеляційний суд погоджується з доводами представника позивача про те, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору з урахуванням складності справи.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

Крім того, розмір відшкодування витрат за участь адвоката у судових засіданнях є явно завищеним, оскільки представник відповідача був присутній у судовому засіданні 6 червня 2023 року, однак не був присутній у судовому засіданні 27 червня 2023 року. Також, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання 6 червня 2023 року тривало лише 2 хвилини.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами представника позивача про невідповідність заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності, а тому дійшов висновку про зменшення цих витрат до 5 000 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 7 лютого 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на правову (правничу) допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба