П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року місто Київ

справа №760/12351/22

провадження№22-ц/824/13916/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Масленніковою Тетяною Миколаївною,

на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 квітня 2023 року, ухвалене у складі судді Аксьонової Н.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року у справі №760/13479/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 25 травня 2021 року та до повноліття дитини.

Зазначив, що позивач не може сплачувати визначений судом розмір аліментів, оскільки на даний час відбувається стягнення податкового боргу у сумі 466277,46 грн., який виник в силу реструктуризації і прощення боргу банком; позивач втратив роботу і бізнес у 2017 році; у 2017 році у позивача почалися проблеми із здоров`ям, що потребували невідкладного лікування, у тому числі оперативного. У грудні 2020 року позивач переніс коронавірус у важкій формі, що дається взнаки до цього часу. Стан здоров`я позивача погіршився таким чином, що він був госпіталізований 27 липня 2022 року і у нього виявлено ряд хронічних захворювань, у тому числі і у фазі загострення. Внаслідок тієї обставини, що позивач мусить проходити лікування, він не може нормально працювати та влаштуватися на постійну роботу.

Оскільки позивач офіційно не працює, ніяких доходів не має, тому державною виконавчою службою з нього стягуються аліменти відповідно у розмірі 1/4 середньої заробітної плати по регіону, що для міста Києва становить 21347,00 грн., відповідно розмір аліментів на місяць становить 5336,75 грн.

Представник позивача вважає, що наявність виконавчого провадження на значну суму та погіршення стану здоров`я позивача і необхідність постійного лікування є саме тим випадком, на підставі якого відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів та способу стягнення з частки від доходу до твердої грошової суми у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 10 квітня 2023 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

Змінено спосіб стягнення та зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Солом`янського районного суду м.Києва у справі №760/13479/21 від 4 червня 2021 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Масленнікова Т.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 квітня 2023 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з підстав неповноти та неправильності встановлення обставин, що мають значення для справи, а також неправильного дослідження доказів та їх оцінки.

Зазначає, що жодних підстав для зміни способу стягнення аліментів та розміру аліментів у суду першої інстанції не було.

З висновками суду щодо наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів через стан здоров`я позивача, апелянт не погоджується, адже позивач хворіє на цукровий діабет ще з 2019 року. Причина звернення до лікаря є саме із-за супутніх захворювань, спровокованих діабетом. Враховуючи повне фінансове державне забезпечення хворих на цукровий діабет, наявність у позивача діагностовано такої хвороби ніяк не може вплинути на сплату аліментів на єдину дитину, яку позивач в позові зазначає, що дуже любить та хоче забезпечити йому хороші умови життя, однак таким чином намагається перекласти фінансову відповідальність по утриманню спільної дитини на відповідача.

При неодноразовій розмові з відповідачем, позивач зазначив,що він працює. Враховуючи дану обставину, вважаємо, що позивач своїми діями навмисно уникає відповідальності перед своїм єдиним сином по його утриманню та вихованню.

Для забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини аліменти у запропонованому розмірі, не можуть забезпечити його всім необхідним, оскільки відповідач звертаючись з заявою про видачу судового наказу зазначила і так мінімальний їх розмір, який би дозволив мінімально покрити частково витрати на дитину.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Молявко О.М. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, на те, що у ОСОБА_1 дійсно погіршився стан здоров`я, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Наявна у позивача хвороба свідчить не лише про витрати на лікування, а і сам факт ускладнення життєдіяльності - постійним больовим синдромом, слабкістю тощо. Посилання в апеляційній скарзі на спробу позивача ухилитися від сплати аліментів є безпідставними та жодними доказами не доведеними.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що сторони є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 03 грудня 2009 року.

Судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року у справі №760/13479/21 було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 25 травня 2021 року та до повноліття дитини.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1498/82289/13 від 10 серпня 2022 року ОСОБА_1 з 27 липня 2022 року до 10 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, у нього діагностовано: цукровий діабет 2 типу, важка форма, стан декомпенсації; діабетична ангіопатія нижніх кінцівок; діабетична периферійна полінейропатія, сенсомоторна форма; атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертензивне серце; дисліпідемія; стенозуючий атеросклероз брахіоцефальних артерій; антено-невротичний синдром; вегето-судинна дисфункція; неалкогольна жирова хвороба печінки; сечокам`яна хвороба; дифузний зоб; еутиреоз.

Крім того, судом установлено, що згідно з договором дарування частини квартири від 5 липня 2016 року, позивач ОСОБА_1 безоплатно передав у власність свого сина - ОСОБА_3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що після видачі судового наказу про стягнення аліментів 4 червня 2021 року, стан здоров`я позивача погіршився, що визначається тією обставиною, яка діє підстави просити зменшити розмір аліментів. При цьому, судом не враховані доводи позивача про те, що він не працює (звільнений з роботи 16 березня 2017 року до видачі судового наказу), а також доводи позивач про наявність у нього боргових зобов`язань перед державою, оскільки такі не доведені належними та допустимими доказами.

Визначаючи спосіб стягнення аліментів та їх розмір, суд першої інстанції врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не працює, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, а також врахував вік дитини, яка перебуває на утриманні матері та проживає окремо від батька, щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, і дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Крім того, відповідно до положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановивши, що стан здоров`я платника аліментів погіршився, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність, визначених ч.1 ст.192 СК України підстав, для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі судового наказу Солом`янського районного суду м.Києва від 4 червня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач хворіє на цукровий діабет з 2019 року, тобто ця обставина існувала на день видачі судового наказу, відповідно не можна її вважати такою, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки факт погіршення здоров`я позивача є доведеним належними та допустимими доказами. Відповідно відповідачем ці обставини не спростовані. Ускладнення, які є наслідком даігностованого у позивача в 2019 році цукрового діабету, про що зазначено у виписці з медичної картки, підтверджують факт погіршення здоров`я позивача.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач на даний час працює, про що останній повідомив відповідача у приватній розмові, є недоведеними.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що дитина сторін є інвалідом і відповідно потребує значно більших коштів, ніж сума визначена судом як аліменти, висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність. Витрати, які змушена нести матір дитини у зв`язку з хворобою сина, можуть бути компенсовані за рахунок стягнення додаткових витрат, участь в яких зобов`язаний брати батько.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, висновки суду, викладені в рішенні суду, відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Масленніковою Тетяною Миколаївною, залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус