Провадження № 2-о/369/490/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря - Варваровій М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду в порядку окремого провадження заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини.

Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України (АР Крим) у м. Сімферополь, народилася дитина, чоловічої статі: ОСОБА_3 .

Враховуючи, що дитина народилася на тимчасово окупованій території та документи які підтверджують народження видані, державою окупантом, є необхідність у встановленні юридичного факту народження з метою подальшої реєстрації та отримання свідоцтва про народження встановленого законодавством України зразка та реалізації дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Факт народження дитини підтверджуються наступними документами:

- Виписним епікризом з акушерського стаціонару від 09.06.2023 р., що видано державою окупантом.

- Виписний епікриз.

- Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.06.2023 р., що видано державою окупантом (дитина ОСОБА_4 );

- Довідка про народження № НОМЕР_2 від 21.06.2023 р.

На підставі вищевказаного заявники просили суд встановити факт народження дитини чоловічої статі, громадянина України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народженням. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків:

- батько громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Паспорт гр. України серії НОМЕР_3 виданий Бахчисарайським РВ ГУ МВС України в Криму 17.06.2000 р.)

- мати громадянка України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Паспорт гр. України серії НОМЕР_4 виданий Первомайським РУ ГУ МВС України в Крим 19.06.1997 р.

Таким чином, заявникам необхідно встановити факт народження сина для реєстрації його народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про народження дитини з метою забезпечення прав та інтересів сина, який є громадянином України, але народився на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просили суд розглядати справу за їх відсутності, заяву підтримали, просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, з огляду на скорочені строки справи заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялась засобами телефонного зв`язку, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України (АР Крим) у м. Сімферополь, народилася дитина, чоловічої статі: ОСОБА_3 .

Факт народження дитини підтверджуються наступними документами:

- Виписним епікризом з акушерського стаціонару від 09.06.2023 р., що видано державою окупантом.

- Виписний епікриз.

- Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.06.2023 р., що видано державою окупантом (дитина ОСОБА_4 );

- Довідка про народження №А-01742 від 21.06.2023 р.

Ч. 1 ст. 144 СК України на батьків покладено обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до СК України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (ч . 4 ст. 12 Закону).

Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, деталізовано процедуру проведення державної реєстрації народження дитини. Так, у цьому підзаконному нормативно-правовому акті зазначено, що підставами для такої реєстрації є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 (у випадку народження дитини в закладі охорони здоров`я, де приймаються пологи); медичне свідоцтво про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 (у випадку народження дитини поза закладом охорони здоров`я).

На виконання законодавчих приписів ст. 144 СК України ОСОБА_5 звернулася в до Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України з заявою про державну реєстрацію народження доньки ОСОБА_6 , надавши свідоцтво про народження дитини, видане установою, яка знаходиться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

П. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Належними відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1 ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку у сукупності з іншими доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Встановлюючи факт народження дитини, суд одночасно звертає увагу на те, що згідно з нормою ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначення імені дитини, її прізвища та по батькові буде здійснюватися заявником при проведенні державної реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, а не судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 258, 263-265, 315, 317 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі, громадянина України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народженням. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків:

- батько громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Паспорт гр. України серії НОМЕР_3 виданий Бахчисарайським РВ ГУ МВС України в Криму 17.06.2000 р.)

- мати громадянка України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Паспорт гр. України серії НОМЕР_4 виданий Первомайським РУ ГУ МВС України в Крим 19.06.1997 р.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя Тетяна ДУБАС