У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

судді Бедьо В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ. вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, ), третя особа на стороні відповідача: Приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ( м. Київ. вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б), третя особа на стороні відповідача: Приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 , подала заяву про забезпечення позову.

Заявник, обґрунтовує заяву про забезпечення позову тим що, оскільки в цивільній справі оскаржується виконавчий документ виконавчий напис, вважає за необхідним зупинити стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого провадження відкритого 15.08.2019 за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Юхименко Ольгою Леонідівною ВП №59814074. Зазначає, що невжиття заходів судом щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в судовому порядку, може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду. Також, забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів ОСОБА_1 , та усуне перешкоди у користуванні майном.

Надаючи правову оцінку внесеній на розгляд заяві про вжиття заходів забезпечення позову, суд виходив із такого.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення за відсутності учасників процесу.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (частина 2 статті 149 ЦПК України).

Зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У зв`язку з цим необхідно, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані у вказаній Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Своєю чергою, у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За правилами частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Екстраполюючи викладене на фактичні обставини, суд доходить до переконання, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо забезпечення позову є обґрунтованою, виходячи з наступних міркувань.

Суд встановив, що оскільки в цивільній справі оскаржується виконавчий документ виконавчий напис, вважає за необхідним зупинити стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого провадження відкритого 15.08.2019 за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Юхименко Ольгою Леонідівною ВП №59814074. Зазначає, що невжиття заходів судом щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в судовому порядку, може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду. Також, забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів ОСОБА_1 , та усуне перешкоди у користуванні майном..

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 81, 149-153, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ( м. Київ. вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б), третя особа на стороні відповідача: Приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна про забезпечення позову, -задовольнити повністю.

Зупинити стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого документу виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатолієвною зареєстрованого в реєстрі за № 1045 від 25.07.2019 року, за виконавчим провадженням №59814074, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Юхименко Ольгою Леонідівною.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.І. Бедьо