Справа № 643/1386/23
Провадження № 2/643/558/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача адвоката Мордак І.С., представника відповідача адвоката Косінської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович, про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (позивач) пред`явив позов до ОСОБА_2 (відповідач), у якому просить визнати частково недійсним договір купівлі-продажу двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , житловою прощею 36,0 кв.м., загальною площею 68,7 кв.м. (квартира), укладений 20.02.2018 між ОСОБА_3 та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В., зареєстрований в реєстрі за № 296 в частині пункту 4.7, а саме: «Покупець набуває квартиру, яка є предметом цього договору, в особисту приватну власність, згідно п. 1.2. Шлюбного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. 10.05.2017 за реєстровим № 1085».

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

Позивач та відповідач перебували в шлюбі з 24.07.2013. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2022, ухваленим в справі №554/7955/22 шлюб між сторонами розірваний.

10.05.2017 сторони уклали шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. 10.05.2017, зареєстрований в реєстрі за № 1085. Пунктом 1.2. вказаного договору передбачено, що майно, нажите подружжям під час шлюбу, яке підлягає державній реєстрації, є особистою власністю кожного з подружжя, на чиє ім`я зареєстровано рухоме або нерухоме майно.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2018, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В. 20.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 296, відповідач (покупець) придбав у ОСОБА_3 (продавця) вказану вище Квартиру. Пунктом 4.7. вказаного договору передбачено, що покупець набуває квартиру, яка є предметом цього договору, в особисту приватну власність, згідно п. 1.2. вказаного вище шлюбного договору.

Пункт 1.2. шлюбного договору регулює правовий режим подружжя щодо майна, яке вже було нажите подружжям станом на день укладення шлюбного договору. У зв`язку з тим, що Квартира була придбана за спільні кошти, позивач не вважає, що вказаний об`єкт нерухомості є об`єктом особистої приватної власності відповідача. 3 огляду на те, що нотаріусом не було встановлено належним чином обставини, які б вказували на те, що відповідач набувала майно за кошти, які належали їй особисто, та у зв`язку із тим, що позивач, як другий з подружжя, згоди на таке придбання майна не надавав, умова договору купівлі-продажу квартири щодо набуття вказаного майна в особисту приватну власність відповідача є незаконною.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без задоволення.

Стислий виклад позиції учасників справи в ході судового провадження

У судовому засіданні 11.07.2023 представник позивача позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.07.2023 заперечувала проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень посилалась на незаконність та безпідставність позовних вимог. Також просила застосувати строк позовної давності.

Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

24.07.2013 між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 234, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 . Прізвище дружини змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2022, ухваленим у справі № 554/7955/22, шлюб між сторонами розірваний.

10.05.2017 сторони уклали шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. 10.05.2017, зареєстрований в реєстрі за № 1085. Пунктом 1.2. договору передбачено, що майно, нажите подружжям під час шлюбу, яке підлягає державній реєстрації, є особистою власністю кожного з подружжя, на чиє ім`я зареєстровано рухоме або нерухоме майно.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2018, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В. 20.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 296, відповідач (покупець) придбав у ОСОБА_3 (продавця) вказану вище Квартиру. Пунктом 4.7. договору передбачено, що покупець набуває квартиру, яка є предметом цього договору, в особисту приватну власність, згідно п. 1.2. Шлюбного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. 10.05.2017 за реєстровим № 1085».

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

У постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 670/23/18 зазначено, що відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України). Ураховуючи наведене, Верховний Суд виснував, що у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них. Якщо позивач пред`явив позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою, то відсутні підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів.

Згідно ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 291/1024/18-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 291/1024/18-ц також вказано, що якщо певна особа залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а позивач заяв чи клопотань про залучення вказаної особи в якості співвідповідача не заявляв, це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

У постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 320/9049/18 зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. При цьому процесуальний статус відповідача і третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різними.

У постанові Верховного Суду від 24.11.2021 року в справі № 640/16444/19 зазначено, що у разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено статтею 51 ЦПК України.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18) (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18) (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) (пункт 75)).

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Оспорюваний договір купівлі-продажу Квартири укладений між відповідачем та ОСОБА_3 .

Ураховуючи вказані вище висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 670/23/18, належними відповідачами у даній справі є відповідач та ОСОБА_3 , яка залучена позивачем в якості третьої особи.

У судовому засіданні суд опитував присутніх учасників справи про наявність заяв та клопотань.

Представником позивача не було заявлено клопотання про залучення ОСОБА_3 до участі в справі в якості співвідповідача, хоча її процесуальна співучасть у справі як сторони оспорюваного договору є обов`язковою.

Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, за відсутності відповідного клопотання позивача або його представника суд позбавлений права за своєю ініціативою залучати до участі в справі ОСОБА_3 як співвідповідача, при цьому незалучення ОСОБА_3 до участі в справі саме як співвідповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад відповідачів.

Також з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду вбачається, що навіть якщо певна особа залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а позивач заяв чи клопотань про залучення вказаної особи в якості співвідповідача не заявляв, це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад відповідачів.

Ураховуючи наведене та вказані вище висновки щодо застосування норм права Верховного Суду, суд відмовляє в позові через неналежний суб`єктний склад відповідачів, а саме через незалучення до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

Враховуючи підстави, з яких суд відмовляє в задоволенні позову, а також вказану вище практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав надавати оцінку по суті іншим доводам та аргументам позивача та відповідача, висловленим в заявах по суті справи та в судових засіданнях, а також іншим наданим суду доказам.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович, про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов