РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом доОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на території с. Ласків, Володимирського району, Волинської області він має в користуванні земельну ділянку площею 0,40 га, котра призначена для ведення особистого селянського господарства. На даній земельній ділянці ним було посаджено картполю, моркву, гірчицю білу. Наприкінці квітня 2021 відповідач переорав дану земельну ділянку, чим заподіяв йому майнову шкоду внаслідок знищення насаджень та посівів в сумі 29030 гривень. Добровільно відшкодувати дану шкоду відповідач відмовляється, а тому він просить стягнути із ОСОБА_2 29030 грн майнової шкоди заподіяної знищенням насаджень та посівів.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків завданих знищенням посівів.

Зустрічний позов обгрунтовує тим, що спірна земельна ділянка на праві користування належить ОСОБА_4 . Дана земельна ділянка знаходиться в урочищі «Вишневське» у Волинській області, Володимирського району, с. Ласків.

Восени 2020 він звернувся до ОСОБА_4 з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки. 15.10.2020 він уклав із ОСОБА_4 договір оренди землі та весною 2021 переорав земельну ділянку і засіяв соєю на що затратив 8096 гривень. Всього на обробіток та вирощення сої було витрачено 13281 гривню.

Влітку 2021 ОСОБА_1 переорав земельну ділянку, внаслідок чого заподіяв йому збитків в сумі 13281 гривню, які просить стягнути із ОСОБА_1 в його користь.

18.10.2021 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження. 21.03.2022 ухвалою суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові. Пояснив, що у 2004 році йому була надана у користування строком на 1 рік земельна ділянка в розмірі 0,40 га в урочищі «Сатин». Після закінчення строку оренди він не звертався в сільську раду із заявою про надання в оренду даної земельної ділянки. Також відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку. Спірна земельна ділянка знаходиться в урочищі «Вишневське». Однак на неї також не виготовлені правовстановлюючі документи. Просить первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. В обгрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у зустрічному позові.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що спірну земельну ділянку до 2005 обробляв ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив ОСОБА_4 дав згоду ОСОБА_2 на обробіток земельної ділянки в урочищі «Вишневське»

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою протягом тривалого часу. Підтвердив, що весною 2021 ОСОБА_1 на цій земельній ділянці посадив картоплю.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що весною 2021 ОСОБА_1 посадив на спірній земельній ділянці картоплю.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що спірна земельна ділянка не належить ОСОБА_1 . Він не має на земельну ділянку правовстановлюючих документів.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працювала секретарем сільської ради. Урочище «Вишневське» та «Сатин» мають різне місце розташування.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона працює начальником відділу земельних та природніх ресурсів управління містобудування, архітектури та комунальних ресурсів виконавчого комітету Володимирської міської ради. Спірна земельна ділянка не належить ОСОБА_4 , а також не надавалась в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Ця земельна ділянка належить Володимирській міській раді.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, норми права застосовані судом та мотиви з яких виходить суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб і не порушуючи їхніх інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В обгрунтування первісних позовних вимог позивач ОСОБА_1 покликався на ту обставину, що в його користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,40 га на котрій він, як належний користувач, здійснив посів насаджень, які внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 було знищено та заподіяно йому шкоду в розмірі 29030 гривень.

Зустрічний позов ОСОБА_2 обгрунтовано тим, що спірна земельна ділянка йому надана в оренду власником ОСОБА_4 на котрій він здійснив посів насаджень, котрі були знищенні ОСОБА_1 , внаслідок чого йому заподіяно шкоду в сумі 13281 гривня.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

На підтвердження права користування спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 надав суду рішення Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району від 23.12.2004 №18/3. Із даного рішення вбачається, що 23.12.2004 ОСОБА_1 строком на один рік надана в оренду земельна ділянка в розмірі 0,40 га, яка знаходиться в урочищі «Сатин».

Однак із наданих суду пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_10 встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в урочищі «Вишневське».

При цьому, рішенням сільської ради надано в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку в урочищі «Сатин», строк якої закінчився у 2005 році.

Таким чином, дане рішення сільської ради не є належним доказом, оскільки стосується іншої земельної ділянки ніж та на якій відбувся посів насаджень та не містить інформацію щодо предмета доказування.

Також надані ОСОБА_1 викопіювання із планово-картографічних матеріалів з відображеною земельною ділянкою, що проектується для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, акт погодження меж земельної ділянки від 05.01.2022, абрис польових вимірів земельної ділянки, рішення Володимир-Волинської міської ради №8/48 від 2021 не підтверджують право власності, чи права оренди спірної земельної ділянки у ОСОБА_1 , оскільки останньому рішенням міської ради надано лише дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності у с. Ласків, з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а тому рішення міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустролю щодо відведення земельної ділянки не підтверджує право власності чи право оренди земельної ділянки.

Крім того, не береться судом до уваги квитанція на прийом податкових платежів та квитанція за земельний податок з фізичних осіб, оскільки із даних документів не можливо встановити якої саме земельної ділянки стосуються ці документи і чи мають вони відношення до спірної земельної ділянки.

Також із пояснень свідка ОСОБА_11 , котра працює начальником відділу земельних та природніх ресурсів управління містобудування, архітектури та комунальних ресурсів виконавчого комітету Володимирської міської ради встановлено, що спірна земельна ділянка не належить ОСОБА_4 , а також не надавалась в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Ця земельна ділянка належить Володимирській міській раді.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав суду належних, допустимих, достатніх доказів, що спірна земельна ділянка станом на 2021 рік належала йому на праві приватної власності чи передана йому в оренду, в передбачений ЗК України порядок, що надавало б йому право на законних підставах використовувати цю землю, а тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 станом на 2021 не був законним користувачем цієї земельної ділянки.

Оскільки спірна земельна ділянка належить Володимирській міській раді, а тому саме міській раді належить право володіння, користування, розпорядження даної землею, в тому числі і відшкодування збитків.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не є законним користувачем спірної земельної ділянки, а тому в нього не виникає права на відшкодування шкоди завданої знищенням посіву на земельній ділянці, котра йому не належить.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а тому у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

При вирішення зустрічного позову, суд також бере до уваги, що ОСОБА_2 не надав належних, допустимих доказів, що спірна земельна ділянка була передана йому в оренду у відповідності до вимог ст. 125, 126 ЗК України.

Не береться судом до уваги надана ОСОБА_2 угода про передачу ОСОБА_4 земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки з пояснень свідка ОСОБА_11 встановлено, що ця земельна ділянка не належить ОСОБА_4 .

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 станом на 2021 рік не був законним користувачем спірної земельної ділянки.

Оскільки ОСОБА_2 не був законним власником даної землі та законним користувачем, при цьому власником земельної ділянки є Володимирська міська рада, а тому у нього не виникло право на відшкодування збитків внаслідок знищення насаджень на земельній ділянці, котра йому не належить на праві власності та праві оренди.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов є безпідставний, а тому у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89 ,265 ЦПК України,

ухвалив :

Відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук