Справа № 486/1629/23
Провадження № 2-о/486/50/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Волкової О.І.,

за участю: секретаря судового засідання Соболевської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Лейбіченко Світлана Василівна про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючих документів),-

ВСТАНОВИВ:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Лейбіченко С.В. про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючих документів).

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй документу, а саме: договору дарування квартири від 08.10.1996, посвідченого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Дмитрієвою В.В., зареєстрованого в реєстрі за №7102.

Свою заяву обгрунтовує тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування. В цьому договорі неправильно зазначено її ім`я « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_2 ». Заявниця має намір розпорядитися квартирою, а з огляду на те, що допущено помилку в договорі дарування, яка підлягає виправленню в судовому порядку, то вона змушена звернутися до суду та просити суд встановити факт належності їй договору дарування, який видано на її ім`я, але в якому неправильно зазначено її ім`я.

У судове засідання 26.12.2023 заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та ухвалити відповідне рішення.

Зацікавлена особа приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лейбіченко С.В. в судове засідання 26.12.2023 не з`явилася, направила заяву, відповідно до якої проти задоволення заяви не заперечує та просить суд розглядати справу без її участі.

З матеріалів справи вбачається, що ім`я заявниці « ОСОБА_2 », відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області 07.11.1997 (а.с.6-7).

Відповідно до договору дарування квартири від 08.10.1996, посвідченого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Дмитрієвою В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №7102, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартири АДРЕСА_1 (а.с.16-17).

Судом встановлено, що в договорі дарування квартири АДРЕСА_1 від 08.10.1996, посвідченому державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Дмитрієвою В.В. та зареєстрованому в реєстрі за №7102, ім`я заявниці зазначено « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 ».

Разом з тим у свідоцтві про народження заявниці зазначено, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 (а.с.12), а відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.14)

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Метою встановлення відповідного факту є те, що без його встановлення заявниця не зможе повноцінно реалізовувати свої права щодо розпорядження належним їй нерухомим майном.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для реалізації його прав володіння, користування та розпорядження правом приватної власності.

Оскільки відповідний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для захисту прав та інтересів заявниці і для задоволення заяви шляхом встановлення факту належності ОСОБА_1 договору дарування.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись статтями 15, 16 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 10, 11, 13, 19, 43, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 319, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючих документів) - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , правовстановлюючого документу, а саме:

- договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 08.10.1996, посвідченого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Дмитрієвою В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №7102.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Волкова