РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Костянтина Шепеля,

за участю секретаря судового засідання Раїси Буги,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивачка 13 червня 2023 року звернулась до суду з цим позовом і вказала, що 18 лютого 2018 року позичила своєму сину ОСОБА_1 20000 доларів США на купівлю земельної ділянки та об`єкту незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 , що на день звернення з позовом до суду складає 731372 грн за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 5 червня 2023 року. Про отримання боргу ОСОБА_1 написав відповідну розписку, де зазначено, що він зобов`язується повернути борг до 18 лютого 2021 року. Проте ні 18 лютого 2021 року, ні пізніше, незважаючи на неодноразові нагадування, боргу не повернув, а тому позивачка просить його стягнути в судовому порядку.

На обґрунтування своєї позиції позивачка надає копію розписки, роздруківку з сайту Національного Банку України щодо курсу валют та повідомлення відповідачу з пропозицією добровільно повернути борг.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с19).

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі, не заперечував щодо винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Просив справу розглянути без його участі (а.с.20).

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа передана до провадження судді 13 червня 2023 року, що видно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.13).

14 червня 2023 року направлено запит щодо місця реєстрації відповідача до Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області (а.с.14).

Відповідь на запит про місце реєстрації відповідача надійшла до суду 19 червня 2023 року (а.с.15).

Ухвалою від 20 червня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13 липня 2023 року(а.с.16).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 (а.с.6).

Згідно з розпискою від 18 лютого 2018 року, ОСОБА_2 18 лютого 2018 року позичив (взяв в борг) у своєї мами ОСОБА_1 кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, 560000 (п`ятсот шістдесят тисяч) гривень, на купівлю земельної ділянки, а також об`єкту незавершеного будівництва, розташованого на даній ділянці (фундаменту), за адресою АДРЕСА_1 , терміном на три роки та зобов`язується повернути кошти до 18 лютого 2021 року в повному обсязі. Розписка складена в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на дату 5 червня 2023 року долар США коштує 36,5686 грн (а.с.8-9).

Позивачка 20 квітня 2023 року зверталась до відповідача з листом щодо повернення їй суми боргу, де повідомила, що у разі неповернення боргу протягом 10 днів з дня отримання листа буде змушена звернутись до суду. Відповідно до підпису у листі, відповідач його отримав 21 квітня 2023 року (а.с.10).

Отже, з матеріалів справи видно, що відповідач взяв в борг у своєї матері ОСОБА_1 20000 доларів США та станом на день звернення до суду позичених коштів не повернув.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідач ОСОБА_1 , відповідно до поданої ним заяви, у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо винесення рішення в підготовчому судовому засіданні(а.с.20)

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 у справі № 369/3340/16-ц, де Верховний Суд зазначив, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Таким чином, дослідивши боргову розписку відповідача ОСОБА_1 , судом встановлено, що він позичив (взяв в борг) у своєї матері ОСОБА_1 кошти в сумі 20000 доларів США, зміст розписки також підтверджує факт укладення та зміст умов договору, обов`язок повернення коштів, строк позики, тобто між сторонами було укладено договір позики.

Відповідно до статей 526, 527, 530, 599 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 154/3443/18.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Висновки суду

Враховуючи, що позов визнаний відповідачем у підготовчому судовому засіданні, законні підстави для задоволення позову в наявності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору,

Керуючись статтями 1046, 1047, 1049 ЦК України, статтями 141, 142, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що складає 731372 (сімсот тридцять одну тисячу триста сімдесят дві) гривні за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 5 червня 2023 року, основного боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3656 ( три тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн 85 коп.

Повернути ОСОБА_1 3656 ( три тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн 85 коп судового збору з державного бюджету.

Ім`я (найменування) сторін

Позивач ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_4 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Полігас Володимир Миколайович, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №752 від 6 червня 2012 року та ордеру серії АВ №1079549 від 12 червня 2023 року, знаходиться за адресою вул. Б.Хмельницького,14, м. Жмеринка Вінницької області.

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_4 , ідент. код НОМЕР_2 .

Головуючий суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ