Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

17.07.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Кононюк П.О., розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача, про збільшення розміру позовних вимог, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім?єю, поділ спільного майна подружжя, визнання правочинів недійсними, витребування майна, -

В С Т А Н О В И В:

19.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 01.12.2020, та з урахуванням заяв про зміну предмету позову просить у судовому порядку:

1) визнати факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у період з вересня 2009 року по 29 жовтня 2020 року;

2) визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1316 га (кадастровий номер :02:021:0813, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування нежитлового будинку, господарських будівель і споруд), нежитлову будівлю під літ. «Е-2», загальною площею 2802,6 кв.м., земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 0,5655 га (кадастровий номер земельної ділянки :06:007:0046, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту), квартиру загальною площею 84,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) визнати недійсними: договір дарування нежитлової будівлі, укладений 04.11.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , предметом якого є нежитлова будівля літ. «Е-2», загальною площею 2802,6 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Цвинтарною І.О.; договір дарування земельної ділянки, укладений 04.11.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , предметом якого є земельна ділянка площею 0, 5655 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :06:007:0046, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Цвинтарною І. О.

4) витребувати із володіння ОСОБА_3 нежитлову будівлю під літ. «Е-2», загальною площею 2802,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 0,5655 га (кадастровий номер :06:007:0046, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту);

5) поділити спільне сумісне майно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного майна (залишивши іншу 1/2 частину у власності ОСОБА_4 , як спадкове майно після його смерті);

17.12.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06.04.2021 судом зупинено провадження у справі, до залучення у справі правонаступників ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.08.2021 судом поновлено провадження у справі та залучено у справі правонаступника ОСОБА_4 , зокрема, ОСОБА_2 .

05.10.2021 судом прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову та залучено у справі співвідповідача - ОСОБА_3 .

24.01.2022 судом призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Оніщенко Надії Сергіївні.

24.04.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта №11/22-ОБ від 18.04.2023 згідно ухвали суду від 24.01.2022.

26.04.2023 судом поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

28.06.2023 позивач, ОСОБА_1 , подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, мотивуючи тим, що ознайомившись з матеріалами спадкової справи, вона виявила наявність у ОСОБА_4 банківських рахунків, які були відкриті під час її проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації, на яких зберігалися їхні спільні заощадження. При цьому в матеріалах справи наявні відомості про залишок коштів на банківських рахунках ОСОБА_4 лише станом на дату, якою банк надавав відповідь на запит нотаріуса: АТ КБ «Приватбанк» - станом на 01.04.2021; AT«Альфа банк» (на сьогодні - AT«Сенс банк») - станом на 21.05.2021; АТ «Державний ощадний банк України» станом на 09.06.2021. Таким чином, на сьогодні вона може збільшити свої позовні вимоги лише шляхом зазначення відповідних рахунків (згідно наявних відповідей банківських установ), проте точні суми зможе викласти виключно в разі надходження відомостей про залишок коштів на таких рахунках станом на дату припинення спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 . При цьому, вона вважає за необхідне уточнити кінцеву дату проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 , яка раніше була визначена формулюванням «до листопада 2020 року»: такою кінцевою датою було 29.10.2020. Саме залишок коштів на цю дату може вважатися спільним заощадженням сім`ї. Таким чином, не змінюючи підстав (обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги) та предмету (матеріально-правових вимог про захист порушеного права) позову, вона бажає збільшити розмір позовних вимог про поділ спільного майна жінки і чоловіка, що проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заявивши також вимоги про поділ коштів, що були розміщені на банківських рахунках ОСОБА_4 станом на 29.10.2020, шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину цих коштів та стягнення відповідної суми із відповідача на її користь (у зв`язку із відсутністю коштів на банківських рахунках в тому розмірі, в якому вони знаходилися там станом на 29.10.2020). Вона повністю підтримує обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, що були викладені у позовній заяві про зміну предмету позову, поданій до суду 17.09.2021, повністю підтримує позовні вимоги, викладені у вказаній заяві, та доповнює позов вимогами щодо визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грошових коштів, розміщених на його банківських рахунках станом на 29.10.2020, а також про поділ цих коштів.

Позивач - ОСОБА_1 та її представник, адвокат Гончар Сергій Миколайович, який приймає участь у справі в режимі відеоконференції, у підготовчому засіданні підтримали заяву у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 та його представник - адвокат Шмаров Олексій Валерійович у підготовчому засіданні заперечили проти прийняття даної заяви.

Представник відповідачів, адвокат Масловський Ігор Анатолійович, який приймає участь у справі в режимі відеоконференції, у підготовчому засіданні заперечував проти прийняття даної заяви.

Відповідач - ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема, 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 .06.2019 у справі № 924/1473/15 та у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому, збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог. (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є позовні вимоги, зокрема, про: встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у період з вересня 2009 року по 29 жовтня 2020 року, визнання об`єктами спільної сумісної власності подружжя нерухомого майна, поділ спільного сумісного нерухомого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та саме визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

Подаючи заяву про збільшення розміру позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить , окрім зазначених вже вимог, визнати грошові кошти, що були розміщені на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк», в AT«Сенс Банк», в AT«Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 станом на 29.10.2020, спільним сумісним майном подружжя, поділити вказані грошові кошти, шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину цих коштів та стягнути відповідну суму із відповідача, як правонаступника ОСОБА_4 , на її користь, у зв`язку із відсутністю коштів на банківських рахунках, в тому розмірі, в якому вони знаходилися там станом на 29.10.2020.

Так, з поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог, вбачається, що позивач - ОСОБА_1 доповнює свої позовні вимоги новими вимогами щодо визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грошових коштів, що розміщені на банківських рахунках станом на 29.10.2020, а також про поділ цих коштів.

Суд, враховуючи висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.08.2020 у справі № 911/2139/19 та від 01.11.2021 у справі №405/3360/17, дослідивши зміст заяви дійшов висновку, що позивач у заяві, про збільшення розміру позовних вимог, доповнює позов новими позовними вимогами при збереженні первісних обставин та підстав позову, тому дане доповнення позовних вимог суд розцінює, як зміну предмету позову, а не збільшення розміру позовних вимог, враховуючи, що у позовній заяві позивачем не заявлялися вимоги, які виражені у певному цифровому еквіваленті.

Відповідно до п.4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись завданнями та основними засадами цивільного судочинства, запобігаючи порушенню прав позивача, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, суд приймає до розгляду заяву ОСОБА_1 , про збільшення розміру позовних вимог, як заяву про зміну предмету позову.

Керуючись ст. 49, 189, 258-260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти заяву ОСОБА_1 від 28.06.2023, про зміну предмету позову.

Відповідач має право надати до суду відзив проти заявлених додаткових позовних вимог протягом 15 днів з дня проголошення ухвали. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Встановити позивачу строк для подачі відповіді на відзив, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів, а відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання відповіді на відзив та доданих до неї документів.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. В. Бондаренко