Справа № 183/8284/23
№ 2/183/3785/23

У Х В А Л А
14 липня 2023 року м. Новомосковськ
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком», Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання не виконання рішення, визнання позивача потерпілою від дій, зобов`язання виконати рішення суду, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:
-звільнити її від сплати судового збору на підставі додатків 2, 3, 4 в яких зазначені її доходи, які підпадають по законодавству про звільнення від сплати судового збору;
-на підставі ст. 238 КЗпП визнати позов таким, що не обмежується будь-яким строком;
-на підставі ст. 124 Конституції України про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі і суспільстві визнати справу такою, яка має значний суспільний інтерес, оскільки в ній в позові захищаються норми ст. 46 Конституції України, які стосуються кожного без винятку громадянина України, членів суспільства і позивача, як потерпілої;
-на підставі з врахуванням ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначити в судовому порядку, що по судовій справі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за № 2-173/05 від 27 грудня 2005 року має місце невиконання рішення суду в повному обсязі. А саме не виконано рішення суду в повному обсязі. А саме не відновлена заробітна плата позивача в обліку ін-данних до Пенсійного фонду України за 2002-2005 роки. Це є злочинним порушенням норм соцзахисту відповідачем, згідно вимог ст. 46 Конституції України, яка захищає права позивача на соціальний захист. Факт невиконання рішення суду очевидний і має місце по теперішній час та не потребує додаткових досліджень;
-визнати в судовому порядку, що позивач є жертва потерпілою від відповідача АТ «Укртелеком» від його злочинних дій і одночасно потерпілою від дій Пенсійного фонду України, який представляє інтереси держави в суспільству;
-зобов`язати Акціонерне товариство «Укртелеком» провести нарахування та сплату суми єдиного внеску на заробітну плату в сумі 24 451,49 грн, що була стягнута за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2005 року по справі № 2-173/05 та надати відкореговані дані помісячно за 2002-2005 роки і за 2006 рік помісячно до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі відкорегованих даних помісячно здійснити перерахунок пенсії згідно законодавства України за віком;
-на підставі ст. 56 Конституції України з врахуванням прав позивача відшкодувати позивачу матеріальну та моральну шкоду спричинену відповідачем, починаючи з 2005 року по день звернення з позовом.
Обґрунтовуючи позов указує, що позови про стягнення заробітної плати не обмежуються строками позовної давності. Даний позов не є трудовим, оскільки трудовий спір вирішено судом у справі № 2-173/05. В жовтні 2002 року відповідачем-1 порушені права позивача на працю та соціальний захист, відповідачем-1 позивача переведено на неповний робочий день, зменшивши заробітну плату позивача. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2005 року у справі № 2-173/05 позивач поновлена на роботі. Відповідачем позивача на роботі негайно не поновлено. В вересні 2006 року виконавчою службою на користь позивача стягнуто з відповідача-1 різницю заробітної плати за 2002 2005 роки в розмірі 24 451,49 грн. Відповідач цю суму не поділив на кількість місяців і не вніс до обліку в ПФУ помісячно за 2002-2005 роки до індивідуальних даних позивача, що є обов`язком відповідача, внаслідок чого із заробітної плати позивача за 2002-2005 роки не зараховано до обліку внески. Виплачена сума одним платежем зазначена в вересні 2006 року в інданих і обмежена до 4 960 грн, не зарахована до розрахунку пенсії, внаслідок чого позивач отримує пенсію з розрахунку 0,3 одиниці з вини відповідачів. Відповідач-1 відновив позивача на роботі тільки в грудні 2006 року, сплативши різницю в заробітній платі. Із належної суми 7343,21 грн, решта незаконно обмежена, не поділена на загальну суму місяців і не зарахована до даних ПФУ. Органом ПФУ використано нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, оскільки введений дію в 2004 році, в той час, як початок дати неправомірних дій відповідача-2 припадає на 2002 рік, а п.5.11 застосованого відповідачем-2 нормативного акту виключено, як неконституційний. Вимога встановлення значного суспільного інтересу справи обґрунтовується конституційним правом позивача на соціальний захист та порушення права позивача у строк, що є більшим від 20 років відповідачем-1 та з 2006 року відповідачем-2. Вказує, що не виконання судового рішення відповідачем-1 порушує її права. Ігнорування пенсійним фондом даного факту також порушує її права, оскільки призводить до позбавлення позивача права на соціальний захист, нарахування пенсії в належному розмірі.
Позовна заява передана головуючому судді 14 липня 2023 року.
Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне повернути її позивачеві внаслідок такого.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
За п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема - спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За статтею другою КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до положень ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
За п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1 2, 4, 6 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
За положеннями статей 15 та 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Так, вимоги позивача, вказані нею у позовній заяві щодо: визнання рішенням суду факту невиконання судового рішення в повному обсязі у справі № 2-173/05, а саме - в частині не відновлення відповідачем-1 заробітної плати в обліку даних; визнання позивача жертвою потерпілою від дій відповідача, не можуть розглядатися в цивільному судочинстві з огляду на положення ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України та норми КПК України щодо визнання особи потерпілою від кримінального правопорушення.
Вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі відкорегованих даних помісячно здійснити перерахунок пенсії згідно законодавства України за віком є спором фізичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його бездіяльності, і для розгляду такого спору законом не встановлено іншого порядку судового провадження, внаслідок чого також не може бути розглянута цивільним судом.
Хоча вищевказана позовна вимога заявлена позивачем, як похідна від вимоги у приватно-правовому спорі, заявлена разом з нею, однак така позовна вимога не підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і не відноситься до виключень, встановлених законодавством, в тому числі - ч. 1 ст. 19 ЦПК України.
Фактично, єдиною вимогою, заявленою позивачем у приватно-правовому спорі є вимога про зобов`язання Акціонерного товариства «Укртелеком» провести нарахування та сплату суми єдиного внеску на заробітну плату в сумі 24 451,49 грн, стягнуту за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2005 року у справі № 2-173/05, надавши відкореговані дані помісячно за 2002-2005 роки і за 2006 рік помісячно до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Водночас, дана вимога об`єднана позивачем у позові з іншими вимогами, які підлягають розгляду в порядку іншого, ніж цивільне судочинство та які не є тими похідними вимогами, що можуть розглядатися в порядку ЦПК України разом із основною. Також, нормами чинного ЦПК України не передбачено можливості роз`єднання позовних вимог для подальшої відмови у відкритті провадження у виділеній частині позовних вимог та продовження розгляду іншої частини.
Крім того, як свідчать дані автоматизованої системи документообігу суду, в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про відновлення становища, що існувало до порушення, предметом позову якої було зобов`язання відповідача відкоригувати індивідуальні дані щодо її заробітної плати помісячно і сплачені з неї внески за 2002-2006 роки для Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області. Рішенням від 26 серпня 2021 року Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про відновлення становища, що існувало до порушення задоволено. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» провести нарахування та сплату єдиного внеску на заробітну плату за час виконання нижче оплачуваної роботи ОСОБА_1 щомісячно за період 2002-2005 роки в сумі 24 451,49 грн, що була стягнута за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2005 року у цивільній справі № 2-173/05 та надати відповідні відкориговані відомості про заробітну плату помісячно за період 2002 2008 роки до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області. Постановою Дніпровського апеляційного суду 15 березня 2022 рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2021 року скасовано.
При цьому, суддя звертає увагу, що вимоги, вказані в резолютивній частині позовній заяви щодо звільнення позивача від сплати судового збору, визнання справи такою, що має значний інтерес та щодо строку звернення до суду не є окремими позовними вимогами, в розумінні положень ЦПК України, а є процесуальними питаннями, які вирішуються: при відкритті провадження (судовий збір), визначенні порядку розгляду справи (спрощене чи загальне позовне провадження) та при ухваленні рішення по суті позовних вимог (можливості застосування наслідків спливу позовної давності).
За таких обставин, позивачем у позовній заяві порушено правила об`єднання позовних вимог, щодо яких відсутні підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу і які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, внаслідок чого позовна заява підлягає поверненню позивачеві.
При цьому, слід роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Також, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачеві, що у випадку, якщо вона є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, вона може реалізувати це право в порядку, визначеному Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» (далі - Закон № 3460-VI).
Так, зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно із цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 3460-VI безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.
Статтею 3 Закону № 3460-VI визначено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 13 Закону № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг, як захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.
Таким чином, на законодавчому рівні закріплені державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги, і за наявності відповідних підстав позивач може звернутися до суб`єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, з метою отримання такої допомоги шляхом складення процесуального документа на виконання цієї ухвали суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 20, 185, 188, 260 ЦПК України, суддя, -
позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком», Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання не виконання рішення, визнання позивача потерпілою від дій, зобов`язання виконати рішення суду, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії вважати неподаною та повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачеві її право звернутися із зазначеною позовною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 14 липня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов