Справа № 522/7071/23
Провадження № 2-н/522/565/23
УХВАЛА

17 липня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши заяву Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням в гуртожитку з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Державний університет інтелектуальних технологій і зв`язку звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 28094,96 гривень, а також суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40 гривень.

З доданих до заяви документів вбачається, що між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_1 укладено договори про користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 на строк з 14.09.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.09.2022 по 31.10.2022.

Відповідно до п. 2.3 вказаних договорів до складу плати, визначеної в п. 2.1 цього Договору, включаються пропорційно до площі житлового приміщення, витрати на обслуговування і ремонт гуртожитку, а також витрати на оплату комунальних та інших послуг, електроенергії тощо.

До матеріалів справи додана довідка, відповідно до якої за ОСОБА_1 є заборгованість за проживання у гуртожитку за період з 01.09.2021 по 31.10.2022 у розмірі 28094,96 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із змісту поданої заяви, заявник просить видати судовий наказ яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку 28094,96 грн. заборгованості по сплаті за проживання у гуртожитку.

Як на підставу звернення з заявою в порядку наказного провадження заявник посилався на п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Однак, плата за тимчасове проживання у гуртожитку не є житлово-комунальною послугою у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Так, зі змісту заяви вбачається, що до складу оплати включаються і витрати на обслуговування та ремонт гуртожитку, а також витрати на оплату комунальних та інших послуг, електроенергії тощо, за якими може бути видано судовий наказ. Проте, із заявленої до стягнення суми, що є платою за тимчасове проживання, а що платою за житлово-комунальні послуги, з поданої заяви встановити не можливо.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, наявні підстави для відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням в гуртожитку з ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Ю.І.Ковтун