Справа № 404/4040/22
Номер провадження 2/404/993/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в скла ді: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в сумі 325000,00 грн., з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 34).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.84).

Через канцелярію суду адвокатом Швець Р.Ю., подано клопотання (вх. № 15820 від 03.05.2023 року) про здійснення процесуального правонаступництва, зокрема, в порядку процесуального правонаступництва здійснити заміну померлого позивача ОСОБА_1 на його правонаступника дружину ОСОБА_2 . В обгрунтування поданого клопотання зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . В порядку статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України усі права та обов`язки, що належали і не припинились внаслідок смерті ОСОБА_1 перейшли до ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача. І оскільки провадження у справі вже відкрито, тобто померла особа набула статусу позивача вважає, що правонаступництво можливе. (а.с.87-95).

В судовому засіданні адвокат Швець Р.Ю. підтримав подане клопотання та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.86), причини неявки суду не відомі.

Розглянуши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, проаналізувавши норми процесуального права, суд дійшов висновку про таке.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункту 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України).

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 Цивільного кодексу України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У статті 46 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 Цивільного кодексу України та частини другої статті 48 Цивільного процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду позивач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України,).

Норма статті 255 Цивільного процесуального кодексу України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі можуть брати участь позивачі - спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено померлою особою, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.04.2023 року виданого Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.92), при цьому з позовом до суду останній звернувся до суду 04 серпня 2022 року, на підставі чого винесена ухвала про відкриття провадження у справі від 09 серпня 2022 року, отже ОСОБА_1 на момент смерті мав процесуальний статус позивача.

Водночас, відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно частини третьої статті 1230 Цивільного кодексу України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

В цивілістичній доктрині під моральною шкодою розуміються фізичні та душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, якими порушуються її особисті немайнові блага або посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. По своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у частині третій статті 1230 Цивільного кодексу України передбачено правило, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди.

Отже, право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що процесуальне правонаступництво у справах за позовами про відшкодування моральної шкоди не допускається.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 помер до ухвалення судом рішення про компенсацію йому моральної шкоди, тому правонаступництво в даному спорі не допускається, а відтак клопотання адвоката Швеця Р.Ю. про здійснення процесуального правонаступництва не підлягає задоволенню, а справі підлягає закриттю з підстав передбачених пунктом 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 42, 46, 47, 255, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката Швеця Р.Ю. про здійснення процесуального правонаступництва (вх. № 15820 від 03.05.2023 року), відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Повний текст судового рішення складено 13.07.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка