Справа №487/6421/21
Провадження №2/487/308/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.06.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді Кузьменко В.В.,

секретаря судових засідань Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія" "Гардіан", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданної в ДТП,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ТДВ "Страхова компанія "Гардіан", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в ДТП.

Вимоги мотивовані тим, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва встановлено, що 05.04.2021 року о 17 год. 25 хв. в м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Погранична зі сторони вул. Мала Морська в напрямку вул. Громадянська, в районі перехрестя вул. Погранична та вул. Громадянська, був неуважний та не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною та під час перестроювання не впевнився в безпечності свого маневру та не обрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з т/з, який рухався в попутному напрямку, а саме HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , після чого продовжував рух по вул. Громадянській з перехрестям вул. Погранична, не надав перевагу в русі т/з, який рухався по головній дорозі, а саме SKODA OCTAVIA TOUR д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки і після зіткнення ВАЗ 210994-20 самовільно продовжив рух та зупинився на перехресті вул. Погранична та вул. М.Морська. Вказаним ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.1, 10.3, 16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ТДВ "СК "ГАРДІАН". 06.04.2021 року позивач направив ТДВ "СК"ГАРДІАН" заяву на виплату страхового відшкодування. 06.04.2021 року позивач за власні кошти замовила 2500 грн., автотоварознавче дослідження №91-21 щодо визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП. 14.04.2021 року оцінювач визначив, що ринкова вартість автомобіля становить 372954,70 грн. коефіцієнт фізичного зносу автомобіля HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 складає 41 813,34 грн. величина втрати товарної вартості автомобіля HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 становить 3110,76 грн.

20.05.2021 року позивач за власні кошти на СТО "Автосмай" в сумі 42730 грн. 11.06.2021 року позивач отримав від ТДВ "СК "Гардіан" розмір страхового відшкодування в сумі лише, 9776 38 грн. Позивач вважає, що ТДВ "СК "Гардіан" повина доплатити суми страхового відшкодування в сумі 29 436,96 грн.

Крім того, як зазначено у звіті №91-21 величина втрати товарної вартості автомобіля HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 становить 3110, 76 грн. Згідно акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту складає 42730 грн., тобто виникає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 916,66 грн. 11.05.2020 року було укладено договір-поліс №АР/0403827 із ТДВ "СК "Гардіан". Поліс було укладено із сумою франшизи в розмірі 2600 грн.Отже, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в сумі 6627,42 грн. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду.

09.09.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

18.11.2021 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ТОВ "Страхова компанія "ГАРДІАН". В якому представник не оспорює факт укладання договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0403727, яким було забезпечено ТЗ "ВАЗ 210994-20" д.н.з. НОМЕР_1 . Також не оспорюється факт настання ДТП від 05.04.2021 року. 07.04.2021 року було здійснено огляд пошкодженого ТЗ. За результатами огляду було складено протокол огляду транспортного засобу. Аварійним комісором було складено аварійний сертифікат №08-D/87/8 від 13.04.2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту за вирахуванням зносу та без ПДВ становить 12376,38 грн. На підставі аварійного сертифікату та франшизи 2600 грн. було сплачено 9776,38 грн.

Зазначає, що надані позивачем докази, а саме акт №НК-0000005 здачі-прийняття робіт від 20.05.2021 року, квитанція до прибуткового касового ордеру №11434 від 20.05.2021 року, звіт №91-21 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП від 14.04.2021 року є неналежними та недопустимим доказами, а тому вони вони не підтверджують обставини, на які вказує позивач. Просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 05.04.2021 року о 17 год. 25 хв. в м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Погранична зі сторони вул. Мала Морська в напрямку вул. Громадянська, в районі перехрестя вул. Погранична та вул. Громадянська, був неуважний та не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною та під час перестроювання не впевнився в безпечності свого маневру та не обрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з т/з, який рухався в попутному напрямку, а саме HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , після чого продовжував рух по вул. Громадянській з перехрестям вул. Погранична, не надав перевагу в русі т/з, який рухався по головній дорозі, а саме SKODA OCTAVIA TOUR д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки і після зіткнення ВАЗ 210994-20 самовільно продовжив рух та зупинився на перехресті вул. Погранична та вул. М.Морська.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва по справі 487/6421/21 від 13.05.2021 року у вчиненні вищевказаного ДТП визнано винним ОСОБА_2 .

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ТДВ "СК "ГАРДІАН".

06.04.2021 року позивач направив ТДВ "СК"ГАРДІАН" заяву на виплату страхового відшкодування.

06.04.2021 року позивач за власні кошти замовила 2500 грн., автотоварознавче дослідження №91-21 щодо визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП.

13.04.2021 року було складено аварійний сертифікат №08-D/87/8 від 13.04.2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту за вирахуванням зносу та без ПДВ становить 12376,38 грн.

14.04.2021 року оцінювач визначив, що ринкова вартість автомобіля становить 372954,70 грн. коефіцієнт фізичного зносу автомобіля HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 складає 41 813,34 грн. величина втрати товарної вартості автомобіля HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 становить 3110,76 грн.

20.05.2021 року позивач за власні кошти на СТО "Автосмай" в сумі 42730 грн, що підтверджується актом №НК000005 здачі-прийому робіт (наданих послуг).

11.06.2021 року позивач отримав від ТДВ "СК "Гардіан" розмір страхового відшкодування в розмірі 9776 38 грн.

Крім того, як зазначено у звіті №91-21 величина втрати товарної вартості автомобіля HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 становить 3110, 76 грн. Згідно акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту складає 42730 грн., тобто виникає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 916,66 грн.

11.05.2020 року було укладено договір-поліс №АР/0403827 із ТДВ "СК "Гардіан". Поліс було укладено із сумою франшизи в розмірі 2600 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Разом з тим, винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховику.

Пунктом 3 ч.1 ст.988 ЦК України визначено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону).

Одночасно за положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (п.п. 37.1.4 п.37.1 ст.37 Закону) із сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (п.33.1 ст.33 Закону).

На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ "СК "Гардіан", що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/ 0403727.

За страховим полісом №АР/ 0403727 ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн.

З матеріалів справи слідує, що 06.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТзДВ із заявою про виплату страхового відшкодування.

11.06.2021 року позивачем була отримана виплата страхового відшкодування в розмірі 9 776,38 грн.

Пошкодження автомобіля позивача, яке мало місце 05.04.2021 року, є страховим випадком, а отже ТДВ "СК "Гардіан" був зобов`язаний сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування.

Відповідно до аварійного сертифікату №08-D/87/8 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ становить 12376,88 грн.

Також, з матеріалів справи слідує, що згідно до звіту із визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 від 05.04.2021 року №91-21, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля у результаті його пошкодження в ДТП складає 44924,10 грн.

За проведення вказаного звіту позивачем було сплачено 2500 грн.

Разом з тим, дійсна вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, вартість автомобіля у неушкодженому стані на день ДТП та розмір матеріального збитку, є значно вищими, ніж було зазначено відповідачем ТДВ "СК "ГАРДІАН" у розрахунку страхового відшкодування, та були визначені звітом із визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_2 від 05.04.2021 року №91-21, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , згідно з яким повна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача становить 44924,10 грн.

Відповідно до правової позиції Верховною Суду, викладеної в постанові від 16.10.2019 р. по справі № 320/9174/15-ц: «За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеним в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Враховучи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту, з урахуванням зношених деталей на нові (без врахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, з урахуванням зносу деталей, що підлягає зміні, за мінусом франшизи, яка, у відповідності до ст. 9 Закону України «Про страхування» не відшкодовується страховиком у разі виникнення страхового випадку.

Отже, із ТзДВ "СК "ГАРДІАН" підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 29 436,96 грн.

Враховуючи те що відповідач ОСОБА_2 спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а ТзДВ "СК "ГАРДІАН" виплатила не в повному розмірі страхове відшкодування, у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України, підлягає стягненню з ОСОБА_2 відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 6627,42 грн.

Відповідно до частин 1-6 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем дотримано вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України надано квитанцію до прибуткового журналу №47 від 06.09.2021 року, що підтверджує витрати на професійну правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт по наданню позивачу правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в загальній сумі 3000 грн.

Також підлягають стягненню з відповідачів витрати на проведення звіту №91-21 від 14.04.2021 року по 1250 грн. з кожного.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір по 454 грн.з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 161,258-259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія" "Гардіан", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданної в ДТП - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" на користь ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування в сумі 29 436,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 6 627,42 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" та ОСОБА_2 вартість послуг оцінювача за звіт №91-21 у розмірі 1250 грн. з кожного.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" та ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 1954 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Кузьменко