Єдиний унікальний № 372/213/23
Номер провадження № 2/371/330/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.

за участю секретаря судового засідання Запари А.В.

розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні суду в справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області, Ржищівської міської ради Київської області, третя особа: Перша Київська Державна нотаріальна контора про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обухівської міської ради Київської області, Ржищівської міської ради Київської області, третя особа: Перша Київська Державна нотаріальна контора, про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому просить визнати, що частка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:202:0001, площею 0,2500 га, цільове призначення якої для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 складається 1/2 (одна друга).

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна сестра ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для цільове призначення якої для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, з кадастровим номером :01:202:0001, яка належала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується Держаним актом на право власності на землю серія ЯК № 853950 виданого Управлінням Держкомзем у Миронівському районі від 29.03.2010 року. Позивач, як брат померлої та спадкоємець першої черги за законом, у визначений законом шестимісячний строк звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої 12.01.2022 року було заведено спадкову справу № 68964817, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70686866 від 21.11.2022 року(а.с.12-13). Інших спадкоємців, які б також прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає.

21.11.2022 року ОСОБА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14). Водночас, як виявилось ОСОБА_1 оформити належним чином спадщину після смерті своєї сестри, а саме отримати в Першій київської державної нотаріальної конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і частину земельної ділянки розташованої за адресом АДРЕСА_1 , не вбачаєтьсять за можливе, оскільки не має визначеного розміру часток співвласників, в тому числі частки земельної ділянки, яка належить померлій ОСОБА_2 . 21 листопада 2022 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Ревою І.М винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З метою реалізувати своє право ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним позовом.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 05.05.2023 року з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року було частково задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 , про заміну належного відповідача, та в справі як співвідповідача залучено Ржищівську міську рад Київської області.

В підготовче судове засідання призначено на 11.07.2023 р. сторони та третя особа, будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи не прибули.

Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Обухівської міської ради Київської області на адресу суду 23.05.2023 року надійшло клопотання, про розгляд справи без присутності представника та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.

Від представника відповідача Ржищівської Міської ради Київської області на адресу суду 04.07.2023 року надійшло клопотання, про розгляд справи без присутності представника, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи Першої Київської Державної нотаріальної контори. На адресу суду 26.05.2023 року надіслав заяву, про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори та прийняття рішення згідно діючого законодавства.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У силу вимог ч. 3 ст.200 ЦПК України, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Судом встановлено, що згідно із витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15) та державного акт на право власності на земельну ділянку (а.с.17-19) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер - :01:202:0001.

Як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №853950 виданого 29.03.2010 року, Управлінням Держкомзем у Миронівському районі на підставі рішення Малобукринської сільської ради № 635-35-V від 23.12.2009 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності зареєстровано земельну ділянку, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . кадастровий номер :01:202:0001 (а.с.17-19).

У відповідності з належним чином завіреної копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зроблено відповідний актовий запис № 18568 від 26.08.2021 року (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2022 (а.с. 14), спадкоємцю після померлої ОСОБА_2 брату ОСОБА_1 видано свідоцтво на спадщину, яка складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане спадкове майно було зареєстровано за позивачем 26.11.2022, що підтверджується витягом з Державного реєстру №315666617 (а.с.15).

Відомості про родинні відносини між померлою та позивачем узгоджуються з приєднаними до справи копіями свідоцтв про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , згідно з якими є рідними братом і сестрою.

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №315666617 від 21.11.2022, 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . на праві приватної спільної часткової власності належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 31.08.2008 (а.с.15, 20-21).

Згідно постанови держаного нотаріуса Першої Київської Державної нотаріальної контори від 21.11.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16), ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:202:0001 після смерті ОСОБА_2 з посиланням на те, що у зв`язку з тим, що не визначена частка земельної ділянки, яка належить померлій.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Як встановлено судом, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є позивач. Питання про визначення часток земельної ділянкине порушувалось й наразі його спадкоємцеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, саме через не визначення конкретної частки земельної ділянки, що належала померлому.

Таким чином, позивач звернулася до суду з метою захисту свого спадкового права.

У абз. 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Частиною першою ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 та 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

При цьому для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України.

За таких обставин, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець має право захистити свої права шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Аналізуючи викладене, виходячи з фактичних обставин справи та норм законодавства, що регулюють виниклі правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позову в частині визнання права власності за позивачем на 1/2 частку земельної ділянки, оскільки у зв`язку зі смертю одного з співвласників частка у спільній сумісній власності якого не визначена, спадкоємець позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин, позивач не має іншої можливості захистити своє право, тому суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України цивільне право останньої підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області, Ржищівської міської ради Київської області, третя особа: Перша Київська Державна нотаріальна контора про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом про визначення частки померлого у спадковому майні - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,2500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:202:0001 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя М. О. Кириленко