У Х В А Л А

17 липня 2023 року

м. Київ

справа № 200/5886/15

провадження № 61-8303ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) направило до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року про відкриття апеляційного провадження.

Оскільки ухвала про відкриття апеляційного провадження не оскаржується окремо від рішення суду, то скарга на таку ухвалу відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України включається до касаційної скарги на рішення суду по суті спору.

АТ КБ «ПриватБанк» просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки про існування оскаржуваної постанови банк дізнався 23 травня 2023 року під час моніторингу справ у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Копію повного тексту оскаржуваного судового рішення представник банку отримав 29 травня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, запропоновано надати належні та допустимі докази того, що він не був обізнаний про перегляд справи в апеляційному порядку та суд апеляційної інстанції, не виконав вимоги статті 272 ЦПК України та не направив банку повний текст судового рішення, або зазначити інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження.

АТ КБ «ПриватБанк» необхідно надати докази того, що суд апеляційної інстанції не направив банку копію оскаржуваної постанови та докази, що банк не був повідомлений про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій справі.

На виконання ухвали Верховного Суду банк надіслав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні банк зазначив, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримав 29 травня 2023 року, що підтверджується розпискою представника банку. Інших доказів вручення постанови суду апеляційної інстанції в матеріалах справи немає.

На підтвердження таких обставин банк надав фотокопії матеріалів справи.

Дніпровський апеляційний суд ухвалив постанову 09 червня 2022 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 11 липня 2022 року, з касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» звернулося 01 червня 2023 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи обставини, викладені в заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачений.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 806/1943/18, провадження №К/9901/2587/20, від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17, провадження № 61-22315сво18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16-ц, від 27 липня 2022 року у справі № 826/1423/16, провадження № К/9901/43412/21, від 09 січня 2022 року у справі № 2-1478/11, провадження № 61-11645св21, від 08 лютого 2023 року у справі № 761/14504/13-ц, провадження № 61-857св22, від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2/816/15, провадження № 61-14394св21, від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18, провадження № 61-48585св18, від 17 вересня 2019 року у справі № 303/2034/15-ц, провадження № 61-23377св18, від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21, провадження № 61-9710св22; у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, провадження № 14-74цс21, від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, провадження № 12-95гс20; суд апеляційної інстанції не дослідив докази у справі; порушивши норми процесуального права суд апеляційної інстанції поновив строк на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2022 року.

Заявник вважає, що виконання постанови суду апеляційної інстанції про стягнення з банку судового збору у розмірі 1 827,00 грн може суттєво утруднити та навіть унеможливити здійснення повороту виконання судового рішення у разі задоволення касаційної скарги та подальшого прийняття рішення щодо нового розподілу судових витрат.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2022 року зводяться до того, що виконання оскаржуваного судового рішення в частині стягнення судового збору призведе до безпідставного стягнення цих коштів.

Такі доводи заявника Верховний Суд є необґрунтованими, оскільки процесуальним законом передбачена процедура повороту виконання судового рішення, яка дозволяє повернути кошти, стягнуті на виконання судового рішення, у разі його скасування.

Верховний Суд зауважує, що після перегляду справи в апеляційному порядку, судове рішення набирає законної сили та підлягає виконанню, тому зупинення виконання судового рішення на час його перегляду в касаційному порядку можливе лише за істотних обставин, які повинен обґрунтувати заявник.

Заявник не навів обставин, які можуть бути оцінені судом як істотні і такі, що є підставою для зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, а також порушення норм процесуального права, для відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2022 року.

Витребувати із Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 200/5886/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко