Провадження № 2/369/4005/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сєвєродонецької міської ради, третя особа: Сєвєродонецька військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області про скасування наказу та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сєвєродонецької міської ради, третя особа: Сєвєродонецька військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області про скасування наказу та поновлення на роботі.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022 справу № 369/13225/22 передано судді Ковальчук Л.М.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам ЦПК України, судом було постановлено ухвалу від 26.12.2022 року про залишення позову без руху і надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали суду.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 27.04.2023 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Проте існують об`єктивні причини, які виключають мою участь у розгляді вказаної справи в якості головуючого судді.

Розглянувши матеріали справи, встановлено, що 16.06.2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому по справі ОСОБА_2 . Заява про відвід обґрунтована тим, що у грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сєвєродонецької міської ради, третя особа: Сєвєродонецька військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області про скасування наказу та поновлення на роботі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2022 року було залишено без руху позовну заяву, у зв`язку з необхідністю здійснити оплату судового збору у розмірі 992,40 грн. та надати оспорюваний наказ, або клопотання про його витребування, при цьому що матеріали справи містять докази звернення з адвокатським запитом до Відповідача про отримання наказу та іншої інформації. На виконання вказаної Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2022 року суду надано квитанцію № 5787-0676-6021-3313 від 03.01.2023 року про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. та клопотання про витребування оспорюваного наказу. Однак, отримавши такі докази оплати судового збору та відповідне клопотання, суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. своєю ухвалою від 11.01.2023 року визнала позовну заяву Позивача - неподаною та повернула Позивачці. Разом з тим, Київський апеляційний суд своєю Постановою від 10.04.2023 року по справі № 369/13225/22 постановив: Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Отже, на думку позивача, ухвалюючи ухвалу від 11.01.2023 року, суддя Ковальчук Л.М неповно з`ясувала обставини, що мають значення для справи, внаслідок цього дійшла висновків, які не відповідають обставинам справи, і порушила норми процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не дотримано балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване прийняте рішення. Очевидно, що ігнорування суддею Ковальчук Л.М. вагомих аргументів стосовно прийняття справи до розгляду, а саме безпідставність вимог на стадії відкриття провадження, свідчить про те, що суддя діє упереджено та не об"єктивно, що порушує принцип рівності сторін. Відтак, з огляду на вищенаведене, у позивача є всі законні підстави вважати, що суддя Ковальчук Л.М. при прийнятті рішення у даній справі буде також діяти упереджено, однобічно і не об"єктивно.

Ухвалою суду від 16.06.2023 року в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді відмовлено.

Суддею на підставі ст. 36 ЦПК України було заявлено самовідвід від подальшої участі в розгляді даної справи, з метою недопущення виникнення сумнівів у неупередженості головуючого, як в учасників справи, так і у стороннього спостерігача, а також з метою виключення найменшої підозри в зацікавленості головуючого в результатах розгляду даної справи, навіть у даному конкретному випадку, коли насправді такої зацікавленості немає.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, вважаю, що заява про самовідвід від розгляду справи підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справ «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги доводи, які викладені в заяві судді про самовідвід з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, суд дійшов до переконання, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Ковальчук Л.М. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сєвєродонецької міської ради, третя особа: Сєвєродонецька військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області про скасування наказу та поновлення на роботі- задовольнити.

Відвести головуючого суддю Ковальчук Людмилу Миколаївну від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сєвєродонецької міської ради, третя особа: Сєвєродонецька військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області про скасування наказу та поновлення на роботі(справа №369/13225/22).

Справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сєвєродонецької міської ради, третя особа: Сєвєродонецька військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області про скасування наказу та поновлення на роботі(справа №369/13225/22) передати до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської областідля повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК