Справа № 183/4043/23
№ 2/183/2598/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про:
- стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 22 000,28 грн, -
у квітні 2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Також просив стягнути витрати по сплаті судового збору 2 684,00 грн та пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн.
Ухвалою судді від 07 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутність за наявними доказами.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзиву на позов у встановлені судом строки не подано.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вбачає таке.
З наданої суду копії полісу /а.с.10, 11/ вбачається, що 08 грудня 2021 року між ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-4493986 з лімітом відповідальності 130 000,00 грн за шкоду, заподіяну майну, франшиза - 0,00 грн, на транспортний засіб DAEWOO LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 зі строком дії з 08 грудня 2021 року по 07 грудня 2022 року. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, відповідно до поліса АР-4493986 становить 130 000,00 гривень на одного потерпілого.
Як установлено постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року у справі № 203/1080/22, за відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 060944 від 21.02.2022 року, 09.02.2022 року о 17:45 годині у м. Дніпрі по пр. Олександра Поля, в районі будинку 16, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_3 . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Тим самим водій порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Винуватість водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами, що наявні в матеріалах справи: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 060944 від 21.02.2022 року та серії ААБ № 060945 від 21.02.2022 року, в яких зафіксовані події, які описані вище; рапортами від 09.02.2022 року; схемою місця ДТП від 09.02.2022 року; письмовими поясненнями водіїв: водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 09.02.2022 року, який по суті поставлених питань пояснив, що він, керуючи транспортним засобом Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_3 , знаходився у крайній лівій смузі проїзної частини вул. Ульянова в районі будинку 14, стояв у заторі перед світлофором з пр. О. Поля, раптом автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , почав рух заднім ходом і зіткнувся з його автомобілем; після зіткнення автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , одразу поїхав з місця події, незважаючи на його жести та звукові сигнали; водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 11.02.2022 року, який по суті поставлених питань пояснив, що він керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху на перехресті Олександра Поля та Ульянова жодних звуків або поштовхів не бачив, про ДТП дізнався від працівників поліції; рухаючись далі по вул. Херсонській в районі «Дніпро-арени», об`їжджав каналізаційний люк та виїхав на зустрічні смугу, де зачепив зустрічний автомобіль; після цього він спустився на вул. Чкалова та очікував сина на перехресті з вул. Леніна; свою вину визнав у повному обсязі, ПДР порушив неумисно. З урахуванням обставин справи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та необхідність об`єднання справ про вчинення адміністративних правопорушень № 203/1079/22 та № 203/1080/22 в одне провадження, притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративні стягнення, передбачені ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП, з накладенням остаточного адміністративного стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП, а саме: штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн за ст. 124 КУпАП, та штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 400,00 грн за ст. 122-4 КУпАП, з накладенням остаточного адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.
Вказаною постановою об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 203/1079/22 за ст. 124 КУпАП, та за № 203/1080/22 за ст. 122-4 КУпАП, об`єднаним справам присвоїти єдиний унікальний справи № 203/1080/22. Визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. Накладено остаточно на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.
14 лютого 2022 року ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» за участю власника транспортного засобу CHEVROLET VOLT, державний номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_2 /а.с.12/ складено акт огляду транспортного засобу /а.с.23, 24-25/.
10 лютого 2022 року потерпілий звернувся до ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» з повідомленням про подію ДТП /а.с.26/, надавши до заяви громадянський паспорт, заяву про порядок виплати страхового відшкодування /а.с.27/, ідентифікаційний номер страхувальника, посвідчення водія /а.с.12/, протокол огляду, реєстраційний талон /а.с.12/ та фото пошкодженого ТЗ.
Доказів звернення відповідача із повідомленням про страховий випадок до страхувальника у встановлений строк суду не надано.
Вирішуючи позов, суд виходить з таких норм законодавства.
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Водночас, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу).
Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.
Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (надалі - Закон № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За абз. 2 ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-IV).
Згідно з пп. 33.1.2, 33.1.4. Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
За п. 36.1. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до абз. 2 п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Підпунктами «в», «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
При врахуванні положень підпункту «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV суд виходить з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14, згідно з якою неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду.
Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Оскільки позивач відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана з вини ОСОБА_1 , страховик виплатив потерпілому суму страхового відшкодування, страхувальник та водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 , не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пункті 33.1 статті 33 цього Закону, позивач має право, в порядку регресу, стягнути з відповідача суму виплаченої потерпілій особі матеріальної шкоди. Враховуючи, що шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.
За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Однак, судом установлено, що стороною позивача документально не доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу, а саме не надано: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.
Оскільки позивачем не надано доказів того, що ним понесені витрати на правову допомогу, у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Також, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ураховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
позов Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 22 000,28 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн, а всього 24 684 (двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 28 копійок.
У решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03 липня 2023 року.

Учасники справи:

позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ідентифікаційний код в ; р/р № НОМЕР_4 AT «Ощадбанк»; місцезнаходження за адресою: пр-т С. Бандери, 22, м. Київ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов