ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/830/22 Номер провадження 22-ц/814/3403/23Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю.М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: представника відповідача Сінаюка Я.Л.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, до якої приєдналася первинна профспілкова організація профспілки працівників охорони здоров`я України комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Свістєльнік Ю.М. в м.Глобине,-

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що з 01.08.1998 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи медичною сестрою лікувальної фізичної культури кабінету поліклінічного відділення Глобинської ЦРЛ, правонаступником якого є комунальне некомерційне підприємство «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради (далі Лікарня), де в подальшому працювала в різних структурних підрозділах, а останнім часом - працювала на медичною сестрою з функціональної діагностики.

26.04.2022 року позивача звільнено за п.1 ст. 40 КзПП України у зв`язку із скороченням штату працівників.

Вважає, що при звільненні роботодавець залишив на роботі працівника з меншим стажем роботи, не врахувавши її переважне право на залишення на роботі, оскільки вона проживає сама, має тривалий безперервний стаж роботи, на відміну від іншої медичної сестри ОСОБА_2 , яка не потрапила під скорочення.

Посилаючись на вищевказане просила, поновити її на посаді сестри медичної з функціональної діагностики (1 ст.) кабінету функціональної діагностики поліклінічного відділення комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та понесені витрати на правову допомогу при розгляді справи.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді сестри медичної з функціональної діагностики (1 ст.) кабінету функціональної діагностики поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» з 04.05.2022 року.

Стягнуто з комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 травня 2022 року по 14 березня 2023 року включно в сумі 141277,50 грн.

Стягнуто з комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржило комунальне некомерційне підприємство «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, до апеляційної скарги приєдналась первинна профспілкова організація профспілки працівників охорони здоров`я України комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня».

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду та за участю профспілкового комітету.

Глобинська міська лікарня вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що основною підставою для звільнення ОСОБА_1 є відсутність в неї належної медичної кваліфікації.

Первинна профспілкова організація, подаючи заяву про приєднання до апеляційної скарги лікувальної установи, зазначають, що рішення у справі постановлено без їхньої участі.

У відзиві представник позивача адвокат Левицький В.І., посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення районного суду залишити без змін.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.08.1998 року наказом №74-к Глобинської ЦРЛ від 01.08.1998 року ОСОБА_1 прийнято медсестрою лікувальної фізичної культури кабінету поліклінічного відділення Глобинської ЦРЛ. 01.11.2000 року.

Наказом №110 від 01.11.2000 року по ЦРЛ позивача переведено медсестрою електрокардіограми кабінету поліклінічного відділення Глобинської ЦРЛ.

28.12.2018 року Глобинська ЦРЛ реорганізована шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Глобинська центральна районна лікарня» Глобинської районної ради Полтавської області.

КНП «Глобинська центральна районна лікарня» Глобинської районної ради змінено на КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради.

Наказом № 48 Кп11 від 26.04.2022 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників .

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що видаючи наказ про звільнення позивача з роботи, відповідачем не було дотримано вимог ч.1 ст. 42, ч.2 ст.40, ч.3 ст. 49-2, ч.2 ст. 43 КЗпП України.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 331/8965/15-ц (провадження № 61-11385св18),від 25 лютого 2020 року у справі № 310/9675/18 (провадження № 61-21148св19).

Проте, у даній справі встановлено, що ОСОБА_1 не були запропоновані вакантні посади, що були наявні в лікарні станом на час видання наказу про її звільнення.

Так, станом на 26.04.2022 року в Глобинській міській лікарні ради були наявні вакантні посади, зокрема: сестри медичної палатної, сестри медичної з масажу, молодшої медичної сестри з догляду за хворими (а.с.72-74).

Вірним є висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 .

Твердження в апеляційній скарзі про те, що позивач не мала відповідної медичної кваліфікації, оцінюється колегією суддів з огляду на положення п.7 Наказу МОЗ « Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою» від 23.11.2007 № 742 про те, що у 2020 році атестації на присвоєння (підтвердження) кваліфікаційної категорії молодших спеціалістів з медичною освітою переносяться на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211

"Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Термін дії посвідчень про кваліфікаційну категорію молодшого спеціаліста з медичною освітою, який спливає у період

дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину, подовжується на один рік.

Молодші спеціалісти з медичною освітою, термін дії посвідчень

про кваліфікаційну категорію яких сплив у період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину, мають право атестуватись у шестимісячний строк після закінчення карантину.

Отже, на період дії карантину у ОСОБА_1 наявні поважні причини для відтермінування отримання посвідчення про кваліфікаційну категорію, про що попереднє посвідчення вона отримала 22.05.2015 року на строк 5 років.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент видання наказу № 47-а від 08.02.2022 року про надання переваги в залишенні на роботі в процесі скорочення у ОСОБА_2 відповідна кваліфікація була відсутня та відповідне свідоцтво отримане нею 04.05.2022 року, що свідчить про не дотримання відповідачем ст.42 КЗпП України.

Крім того, суд першої інстанції дав вірну оцінку факту допущеного порушення вимог ст.43 КЗпП України при звільненні позивача за відсутності згоди профспілкової організації, членом якої була ОСОБА_1 до 05 квітня 2022 року ( а.с.146).

Так, 04 березня 2022 року адміністрація КНП «Глобинська центральна районна лікарня» направила до профспілкового комітету 14 подань стосовно осіб, які підлягали скороченню, в тому числі і щодо ОСОБА_1 ( а.с.147).

Відповідно до ч.2 ст.43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Однак у визначений законом строк дане подання розглянуто не було.

Неспроможним є посилання відповідача на ст.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набув чинності з 24.03.2022 року, тобто пізніше, ніж профспілковий комітет мав розглянути дане питання за клопотанням адміністрації лікарні.

При цьому твердження апеляційної скарги про ніби-то допущені районним судом порушення норм процесуального права в частині незалучення первинної профспілкової організації до участі в справі, не узгоджуються з положеннями ст.51 ЦПК України.

Прохання апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд в іншому складі суду та за участю профспілкового комітету також не може бути задоволене так як не відповідає нормам ст. 376 цього ж Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, до якої приєдналася первинна профспілкова організація профспілки працівників охорони здоров`я України комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.07.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна