1Справа № 335/6366/23 2-з/335/63/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши заяву адвоката Харькова Віталія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 до суду надійшла заява адвоката Харькова В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №3236 від 04.09.2019.

Заявник зазначає, що планує подати позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши заяву, суд вважає вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до п.12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до ч.1,2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Заявник зазначає, що місцем виконання виконавчого напису є місце роботи позивача, яке розташоване у Везнесенівському районі м.Запоріжжя (ЗЗОШ «Основа», що знаходиться за адресою: вул.Я.Новицького, 9 у м.Запоріжжя), оскільки стягнення коштів виконавцем проводиться з заробітної плати Заявника, яку він отримує, працюючи у ЗЗОШ «Основа» на посаді інженера-електроніка.

Разом з тим, з долученої до заяви копії Постанови приватного виконавця від 18.10.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника вбачається, що звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує у ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» (м.Запоріжжя, Заводський район, вул.Південне Шосе, 52.)

Також суд при вирішенні заяви враховує положення ст. 149 ЦПК України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.

У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи „Каіч та інші проти Хорватії Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддя, вивчивши заяву адвоката Харькова В.О. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Посилання заявника на намір звернутися до суду з відповідним позовом, в даному випадку, не є достатньою підставою для забезпечення позову у спосіб, зазначений заявником. Крім того, заявником не наведено достатніх підстав, які ускладнюють чи унеможливлюють подання відповідної позовної заяви до суду.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Харькова Віталія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя В.В.Калюжна