ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9914/22Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/566/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Бершадська Г. В., Дикун С. І.,

за участі секретаря - Дідух М.Є.

та сторін: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мевші Д.В., відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/9914/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2023 року, ухваленого суддею Дзюбичем В.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Підгороднянської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 3,18 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Слава» Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 07.03.1996 року за № 325, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 3,18 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Слава» Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 07.03.1996 року за № 195, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . До спадкового майна померлої належало право на земельну частку (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах на території Почапинської сільської ради, на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 колгоспу «СЛАВА», зареєстрованого 07.03.1996 року за № 325.

На момент смерті ОСОБА_5 разом з нею проживала рідна сестра, ОСОБА_7 , яка була єдиним спадкоємцем, що підтверджується довідкою Підгородянської сільської ради № 6-172 від 02.06.2022 року.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті остання прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав на належну ОСОБА_5 земельну частку (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах на території Почапинської сільської ради.

Після смерті ОСОБА_7 , спадщину прийняв її син, ОСОБА_6 .

Так, померлій ОСОБА_7 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах на території Почапинської сільської ради, на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 колгоспу «СЛАВА», зареєстрований 07.03.1996 року за №195. Однак, на момент оформлення права на спадкове майно оригінал зазначеного сертифікату в ОСОБА_6 був відсутній.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 .

За життя ОСОБА_6 зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті та склав заповіт від 29 вересня 2017 року, посвідченого Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за № 75. Згідно вказаного заповіту померлий заповів ОСОБА_1 , «все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він згідно із законом буде мати право».

У визначений законом строк позивач звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Так, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 288 від 27.05.2019 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 289 від 27.05.2019 року на земельну ділянку, площею 0,1900 га, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0625, свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 290 від 27.05.2019 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0533.

Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 року № 1196/02-31 позивачеві було відмовлено:

- у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Слава» Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, розміром 3,18 в у.к.г. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її сестра - ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_6 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

- у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Слава» Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, розміром 3,18 в у.к.г. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_6 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Підставою винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 року № 1196/02-31 стала відсутність правовстановлюючих документів, а саме - сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на 1/2 частину земельної частки (паю) площею 3,18 в умовних кадастрових гектарах, який перебуває у колективній власності колгоспу "Слава" Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 07.03.1196 року за № 325, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право на 1/2 частину земельної частки (паю) площею 3,18 в умовах кадастрових гектарах, який перебуває у колективній власності колгоспу "Слава" Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 07.03.1996 року за № 195, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2023 року в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом не було взято до уваги та не обґрунтовано належним чином позиції щодо складу спадкового майна.

Так, суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , її дочкою ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи вказану позицію суд першої інстанції посилається на наявність довідки Почапинської сільської ради від 07.08.2017 року № 1118, згідно якої на день смерті ОСОБА_7 з нею був зареєстрований лише син - ОСОБА_6 , однак без належного обґрунтування судом взято до уваги іншу довідку видану Підгороднянською сільською радою від 02.06.2022 року № 6-173, де зазначено, що з померлою ОСОБА_7 на день смерті була зареєстрована ще донька - ОСОБА_8 .

Також, судом не взято до уваги висновок, наведений у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2009 року, що ухвалено в цивільній справі № 2-8807/09 про те, що дочка померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 відмовилась від своєї частки у спадщині в користь ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції проігноровано та не взято до уваги твердження відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_7 не проживала з померлою, від спадщини відмовилась та не вступила у її фактичне володіння, оскільки, після укладення шлюбу виїхала з села та оселилась із чоловіком в с. Довжанка, Тернопільського району Тернопільської області.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Мевша Д.В. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційну скаргу визнали і вважають, що спірне майно повинен спадкувати ОСОБА_1 .

Представник Підгороднянської сільської ради у судове засідання не з`явився і не повідомив причин неявки, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена на їх електронну адресу судова повістка.

ОСОБА_8 також у судове засідання не з`явилась, про причину неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить отримана нею судова повістка, яка була направлена рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодом 370.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно скороченої копії акту про народження, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 . ЇЇ батьками є: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 8-9).

Згідно скороченої копії акту про народження, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 . ЇЇ батьками є: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 10-11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, який сформований станом на 24.05.2022 - ОСОБА_20 10.11.1962 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 . Після реєстрацію шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_7 (а.с. 14).

Згідно довідки Підгороднянської сільської ради від 02.06.2022 № 6-172 на день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своєї смерті була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Разом з померлою за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: сестра - ОСОБА_7 , 1937 року народження, племінник - ОСОБА_6 , 1969 року народження, племінниця - ОСОБА_8 , 1973 року народження (а.с. 15).

Згідно довідки Підгороднянської сільської ради від 02.06.2022 № 6-173 на день смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня своєї смерті була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Разом з померлою за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_6 , 1969 року народження, дочка ОСОБА_8 , 1973 року народження (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2009, яке ухвалено в цивільній справі № 2-8807/09, визнано за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, розташованого в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_7 (а.с. 18)

Постановою приватного нотаріуса Кравець Т.В. від 02.09.2021 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), площею 3,18 у. к. га на території Почапинської сільської ради у землях КП «Слава» після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 19)

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук від 24.06.2022 відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальних дій: видачі свідоцтв про право на земельні частки (паї) розміром 3,18 в у.к.га, які перебували у колективній власності колгоспу «Слава» Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, які належали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 20-21)

Листом Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 03.06.2022 повідомило, що на території Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області колгоспу «Слава» видано державний акт на право колективної власності на землю серії ТР № 0059 від 26.07.1995, для сільськогосподарського використання, у додатку до державного акту, а саме у списках громадян членів колгоспу «Слава» зазначено гр. ОСОБА_5 (копія із списком додається). Окрім того, управління надає копію витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Тернопільською районною державною адміністрацією Тернопільської області по колгоспу «Слава», розташованій на території Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (далі - книга), де зазначено, що відповідно до розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації № 115 від 01.03.1996 гр. ОСОБА_5 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах, який 07.03.1996 року зареєстровано в книзі за №325 (а.с.22).

Згідно з даних Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тернопільською районною державною адміністрацією Тернопільської області ОСОБА_5 видавався сертифікат серії НОМЕР_4 на земельну частку (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах, який 07.03.1996 року зареєстровано в книзі за № 325 (а.с. 23-24).

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю, останній видано колгоспу «Слава» Тернопільського району Тернопільської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 1633,8 га землі в межах згідно з планом (а.с.25-28).

У списку громадян - членів колгоспу сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до Державного акту у списку під № 325 вказано ОСОБА_5 (а.с. 29-30).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 03.06.2022 управління повідомило, що згідно інформації, наявної в Головному управлінні, встановлено, що на території Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області колгоспу «Слава» видано державний акт на право колективної власності на землю серії ТР №0059 від 26.07.1995, для сільськогосподарського використання, у додатку до державного акту, а саме у списках громадян членів колгоспу «Слава» зазначено гр. ОСОБА_7 (копія із списком додається). Окрім того управління надає копію витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Тернопільською районною державною адміністрацією Тернопільської області по колгоспу «Слава», розташованій на території Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (далі - книга), де зазначено, що гр. ОСОБА_7 належить сертифікат серії НОМЕР_5. Однак, у книзі за записом № 195 відсутня відмітка про отримання гр. ОСОБА_7 сертифікату НОМЕР_6 (а.с. 31).

Згідно даних Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тернопільською районною державною адміністрацією Тернопільської області за ОСОБА_7 значиться сертифікат серії НОМЕР_5 на земельну частку (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах, який 07.03.1996 року зареєстровано в книзі за №195 (а.с. 32-33).

У списку громадян - членів колгоспу сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до Державного акту у списку під № 195 вказано ОСОБА_7 (а.с. 38-39).

Відповідно до листів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 06.07.2022 згідно додатку 2 до розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації від 07.10.2004 № 715 «Про передачу у власність земельних ділянок та дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на землю на території Почапинської сільської ради», гр. ОСОБА_5 належать земельні ділянки загальною площею 2,77 га, з них рілля 2,35 га, пасовища - 0,42 га, гр. ОСОБА_7 належать земельні ділянки загальною площею 2,81 га, з них рілля - 2,52 га, пасовища - 0,29 га (а.с. 40-41).

Згідно заповіту від 29.09.2017, який складений ОСОБА_6 , останній на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він згідно із законом буде мати право заповів ОСОБА_1 (а.с. 42).

Згідно повідомлення Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 30.08.2022, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не заводилась (а.с. 55).

Із копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6 вбачається, що після смерті останнього спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_7 , належні їй земельні частки (паї) успадкували за законом в рівних частках її діти: син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_8 , які були зареєстровані з спадкодавцем на момент смерті і фактично прийняли спадщину. Доказів того, що дочка померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 протягом шести місяців з дати смерті своєї матері відмовилась від прийняття спадщини як цивільної, так і спадкової справ не містять.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Системний аналіз положень Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до спи 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння судаковим майном.

Статтею 553 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11).

Пунктом 23 вказаної постанови встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справу своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Положеннями ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 статті 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Матеріалами справи підтверджується, що після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , належні їй земельні частки (паї) успадкували за законом у рівних частках її діти: син ОСОБА_6 , 1969 р.н. та дочка ОСОБА_8 , 1973 р.н., які були зареєстровані з спадкодавцем на момент смерті та проживали з нею, і фактично прийняли спадщину. Даний факт доводиться довідкою, виданою Забойківським старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області № 6-173 від 02.06.2022 (а.с.16), яка є належним та допустимим доказом.

Також, як видно з довідки, виданої Забойківським старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області № 6-172 від 02.06.2022, що на день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані і проживали сестра ОСОБА_7 , племінник ОСОБА_6 та племінниця ОСОБА_8 (а.с.15).

Отже, вказані докази підтверджують один і той же факт місця реєстрації і проживання дітей ОСОБА_7 - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Тому не заслуговують на увагу доводи заявника, що судом безпідставно не взято до уваги довідку Почапинської сільської ради від 07.08.2017 № 1118, згідно якої на день смерті ОСОБА_7 разом з нею був зареєстрований лише син ОСОБА_6 . Крім цього, заявником не надано до суду доказів, які б спростовували вищевказані факти.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги висновок, наведений у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2009 року, яке ухвалено в цивільній справі № 2-8807/09 про те, що дочка померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 відмовилась від своєї частки у спадщині в користь ОСОБА_6 з огляду на таке.

Статтею 553 ЦК УРСР (в редакції, яка була чинна на момент виникнення правовідносин) визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом.

Відповідно до пункту 110 Наказу Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення

нотаріальних дій нотаріусами України" передбачено, що заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї та про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі.

У матеріалах справи як цивільної, так і спадкової відсутні відомості про відмову ОСОБА_8 від прийняття спадщини у встановленому порядку, після померлої ОСОБА_7 , що свідчить про те, що спадкоємець, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2023 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 10.07.2023 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Г.В. Бершадська

С.І. Дикун