Справа № 357/5423/23
Провадження № 2/357/1798/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Мартиненко Є. Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , 1940 року народження, РНОКПП: НОМЕР_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач до смерті ОСОБА_2 була його дружиною. За час перебування у шлюбі вони збудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської районної ради народних депутатів № 125 від 19.11.1991, Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації було доручено оформити право особистої власності на житлові будинку в селі Трушки. 16 травня 1994 року Білоцерківським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу після смерті її чоловіка ОСОБА_2 у завязку з тим, що померлий за життя не оформив право власності на житловий будинок.

09 травня 2023 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешку М.М.

Ухвалою суду від 11 травня 2023 року прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано від Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 червня 2023 року на адресу суду від Другої білоцерківської державної нотаріальної контори нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 32/2023 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . В своєму листі завідувач нотаріальної контори просить суд слухати справу без представника нотаріальної контори та на розсуд суду.

06 липня 2023 року підготовче засідання у справі відкладено на 12липня 2023 року через неявку всіх учасників справи.

06 липня 2023 року на адресу суду від відповідача у справі надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Фурсівської сільської ради, позовні вимоги підтримують.

12 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Коннової Н.І. про розгляд справи за відсутності сторони позивача та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнав позов.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу в підготовчому засіданні без участі сторін та третіх осіб та враховуючи визнання позовних вимог відповідачем Фурсівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в підготовчому засіданні.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.21), який на день смерті був чоловіком позивача ОСОБА_1 (а.с.9).

На момент смерті позивача, за адресою його проживання була зареєстрована його дружина, яка фактично прийняла спадщину (а.с.10-11).

Згідно витягу з по господарської книги за 1991-1995 роки, ОСОБА_2 був головою домогосподарства по АДРЕСА_1 . Членом даного домогосподарства була лише його дружина ОСОБА_1 . Житловий будинок належить колгоспному двору (а.с.13).

Виконавчим комітетом Білоцерківської районної ради народних депутатів 29.11.1991 прийнято рішення, згідно з п.6 якого, Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації було доручено оформити право особистої власності на житлові будинки в селі Трушки, зокрема ОСОБА_2 (а.с.14-19).

16 травня 21994 року виконавчим комітетом Трушківської сільської ради Білоцерківського району на ім`я ОСОБА_2 , як голови колгоспного двору було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в селі Трушки Білоцерківського району Київської області (а.с.20).

Державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори 24 лютого 2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 у завязку з тим, що останній за життя не набув право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до наявної в матеріалах цивільної справи, копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с.46-65) єдиною особою, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини була дружина померлого ОСОБА_1 , позивач у даній цивільній справі.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Згідно зі статтею88 ЦК УРСР 1963 року (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особиста власність громадян і право її спадкоємства охороняються державою.

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (частина друга статті 123 ЦК УРСР1963 року).

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15, на яку є посилання в касаційній скарзі, зазначено, що «спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно зі змістом цих Вказівок суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Отже, застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР без належного з`ясування питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір є помилковим».

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За життя ОСОБА_2 не оформив належним чином правовстановлюючі документи на належне йому нерухоме майно, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з усталеною судовою практикою свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 755/7103/18 (провадження № 61-13162св19).

Позивач ОСОБА_1 , прийнявши спадщину не мала можливості оформити в установленому законом порядку право власності в порядку спадкування на житловий будинок та отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

Отже, до складу спадщини входить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , 1940 року народження, РНОКПП: НОМЕР_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги те, що відповідач у справі - Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області в підготовчому засіданні визнала в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 , визнання позову не суперечить закону та правам і інтересам інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в підготовчому засіданні.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , 1940 року народження, РНОКПП: НОМЕР_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області. Місцезнаходження: 09150, Київська область, Білоцерківський район, село Фурси, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 48. Код .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області. Місце знаходження: 09117, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Павліченко, будинок 65а. Код .

Суддя М. М. Бебешко