Справа № 951/386/23
Справа № 2/951/110/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року смт Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Рокецького Б. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

15.05.2023 адвокат Головацький В. Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до Козівської селищної ради Тернопільської області, у якій просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд кожному, що в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померлаІНФОРМАЦІЯ_1 , як голові колгоспного двору на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном та склала заповіт, за яким все належне їй майно в рівних частках заповіла позивачам. Після смерті спадкодавця позивачі, як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину в належному порядку та в строк, про що 29.12.2000 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо частини спадкового майна, а саме на земельну частку (пай). Зазначає, що 04.02.2023 Козівською державною нотаріальною конторою позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що позивачами не надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Оскільки позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в суді. Відтак, просять визнати за позивачами в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця право власності на частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд кожному, що в АДРЕСА_1 .

15.05.2023 автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Гриновець О. Б. передані згадані вище матеріали справи для розгляду.

16.05.2023 суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження в цій справі, призначила підготовче засідання.

19.06.2023 ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження у справі й призначити її до судового розгляду по суті.

Позивачі чи їх представник у судове засідання не з`явилися, однак останній через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, згідно з якого позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити /а.с. 53/.

Представник Козівської селищної ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однакскерував до суду клопотання, у якому просить здійснювати розгляд справи без його участі, при прийнятті судом рішення покладається на думку суду /а.с.46/.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, членом якого була ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційними довідками від 8.02.2022 №54 та №56, виданими Комунальним підприємством «Козівське бюро технічної інвентаризації» Козівської селищної ради /а.с.17-18/.

Як вбачається із виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року від 11.02.2022 головою зазначеного колгоспного двору була ОСОБА_3 /а.с.12/.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членом колгоспного двору була ОСОБА_3 , то їй фактично й належить 1/1 частка колгоспного двору.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Малоплавучанською сільською радою Козівського району 9.03.1998, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/.

Згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої Бережанською державною нотаріальною конторою 4.02.2023 №71370215, заповіт чинний й складений заповідачем ОСОБА_3 , та зареєстрований 25.12.2006 Тернопільською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України /а.с.21/.

Згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Бережанською державною нотаріальною конторою 4.02.2023 №71370218, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа /а.с.22/.

4.02.2023 державний нотаріус Козівської державної нотаріальної контори Гетьман І. М. видав постанову, згідно з якою відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на (одну другу) частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.13/.

4.02.2023 державний нотаріус Козівської державної нотаріальної контори Гетьман І. М. видав постанову, згідно з якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на (одну другу) частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.14/.

Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст. ст. 12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Крім того, ч. 1 ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 померла, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями за заповітом, відмов від прийняття спадщини не заявляли, в належному порядку прийняли спадщину, виходячи з приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦКУкраїни, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на (одну другу) частку житлового будинку кожному, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, у зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачами заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273ЦПК України, суд

ухвалив:

задовольнити позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на (одну другу) частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на (одну другу) частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 29.11.1997;

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 29.01.1998;

відповідач Козівська селищна рада Тернопільської області; місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, смт Козова, Тернопільський район, Тернопільська область; .

Дата складення повного судового рішення 11.07.202 3.

Суддя О. Б. Гриновець