ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5756/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2023 до Дарницького районного суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла позовна про усунення перешкод у користуванні житлом, у якій позивач просить усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

До позову додано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За приписами п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

В порушення вказаної норми, позивач не обґрунтовує своїм позовні вимоги, зокрема яким чином та ким йому чиняться перешкоди у доступі до квартири та підстави заявлення другої позовної вимоги про визнання права власності враховуючи, що в тексті позову позивач вказує, що судом було прийнято рішення про витребування вказаної квартири на його користь та визнано право власності на вказану квартиру.

Окрім того, зі змісту позову неможливо встановити, ким порушено права позивача, з огляду також і на те, що в позові ним не зазначено відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Суд роз`яснює позивачу, що одним з основоположних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням принципу диспозитивності та з урахуванням наведених вище норм, позивачу варто визначитися із колом відповідачів і третіх осіб, одночасно із усуненням недоліків позовної заяви вирішити питання щодо визначення складу осіб у справі із обгрунтуванням по кожній позовній вимозі, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які його права, як позивача.

Крім того, позивач вказує в позові, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30.08.2022, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.11.2022 по справі № 753/7798/18 про визнання довіреності недійсною, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на майно, витребування майна позов задоволено частково. Визнано недійсною довіреність від 25.02.2015, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 вчиняти дії від його імені щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір від 14.05.2015, укладений між ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 купівлі-продажу спірної квартири. Витребувано у відповідачів на користь позивача спірну квартиру. Відповідно до постанови Верховного Суду, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30.08.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 23.11.2022 в частині позовних вимог ОСОБА_1 , про визнання довіреності недійсною скасувати та ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги. Таким чином, за позивачем визнано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, як стверджує позивач, в нього виникли труднощі під час оформлення права власності.

Однак, посилаючись на вказані рішення, позивач не додає їх до позовної заяви.

Крім того, в порушення ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

-повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

-зазначення ціни позову (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

-відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

-відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

-перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

-підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Вказані порушення норм цивільно-процесуального закону є суттєвими, без їх усунення справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи неможливий.

Суддя роз`яснює позивачу, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Щодо заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору.

У вказаній заяви позивач посилається на те, що його майновий стан не дозволяє йому сплатити судовий збір, оскільки він не має жодних доходів.

Статтею 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч. 1 ст. 136 ЦПК України). З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

До заяви позивачем додано витяг з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 05.06.2023, відповідно до якого у позивача відсутні доходи за період з 1 кварталу 2020 року по 1 квартал 2023 року.

Оскільки наявні обставини, встановлені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а саме розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, вбачаю підстави для задоволення заяви та звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали визначитись із колом відповідачів, предметом та підставами позову та подати позову заяву в новій редакції з додатками та копії позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у даній справі.

Позовну заяву ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом залишити без руху та надати позивачу строк - 10 днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі їх не усунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складено 11.07.2023.