СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/25757/21

пр. № 2/759/439/23

26 червня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

представника відповідачів ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (листування: АДРЕСА_1 ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), фізичної особи-підриємця ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ), третя особа: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ) про визнання договорів підряду та актів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Представник позивача звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договір підряду №27/12 від 27.12.2010 року, що підписаний ОСОБА_7 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , із ФОП ОСОБА_4 , та Акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду №27/12 від 27.12.2010 року - №4 від 31.03.2011 року, №5 від 31.03.2011 року, №6 від 29.04.2011 року, №7 від 31.05.2011 року, №12 від 30.12.2011 року, №15 від 29.02.2012 року, №17 від 30.04.2012 року, №23 від 31.08.2012 року; визнання недійсним договір підряду №01/10 від 01.10.2010 року, що підписаний ОСОБА_7 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_6 із ФОП ОСОБА_5 та Акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду №01/10 від 01.10.2010 року - №1 від 29.10.2010 року, №2 від 31.01.2011 року, №3 від 28.02.2011 року, №18 від 31.05.2012 року, №19 від 31.05.2012 року, №20 від 31.05.2012 року, №21 від 31.05.2012 року, №24 від 29.12.2012 року, №25 від 29.12.2012 року; визнання недійсним договір підряду №30/06 від 30.06.2011 року, що підписаний ОСОБА_7 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_6 із ФОП ОСОБА_3 та Акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду №30/06 від 30.06.2011 року - №8 від 30.09.2011 року, №9 від 30.09.2011 року, №10 від 30.12.2011 року, №11 від 30.12.2011 року, №13 від 29.02.2012 року, №14 від 29.02.2012 року, №16 від 30.03.2012 року, №22 від 31.08.2012 року та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 27.12.2010 року ФОП ОСОБА_4 було нібито "укладено" із позивачем та третьою особою ОСОБА_6 , від імені яких діяв ОСОБА_7 , договір підряду №27/12 на виконання будівельних робіт у будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . 01.10.2010 року ФОП ОСОБА_5 було нібито "укладено" із позивачем та третьою особою ОСОБА_6 , від імені яких діяв ОСОБА_7 , договір підряду №01/10 на виконання будівельних робіт в будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . 30.06.2011 року ФОП ОСОБА_3 було нібито "укладено" із позивачем та третьою особою ОСОБА_6 , від імені яких діяв ОСОБА_7 , договір підряду №30/06 на виконання будівельних робіт в будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Вищевказані Договори підряду були укладенні без відома та погодження довірителів та власників (позивача та третьої особи - ОСОБА_6 ) нерухомого майна - будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . За вищевказаними договорами підряду підприємці нібито «виконували» роботи з реконструкції та ремонту житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_6 , та на підтвердження виконаних робіт надали представнику позивача та третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_7 акти приймання виконаних будівельних робіт, які останній підписав без відома та погодження з позивачем та ОСОБА_6 , а саме були надані наступні акти: 1. До договору підряду №30/06 від 30.06.2011 року - Акти №8 від 30.09.2011 року, №9 від 30.09.2011 року, №10 від 30.12.2011 року, №11 від 30.12.2011 року, №13 від 29.02.2012 року, №14 від 29.02.2012 року, №16 від 30.03.2012 року, №22 від 31.08.2012 року На загальну суму - 2 961 749 грн. 2. До договору підряду №27/12 від 27.12.2010 року - Акти №4 від 31.03.2011 року, №5 від 31.03.2011 року, №6 від 29.04.2011 року, №7 від 31.05.2011 року, №12 від 30.12.2011 року, №15 від 29.02.2012 року, №17 від 30.04.2012 року, №23 від 31.08.2012 року На загальну суму - 2 995 083 грн. 3. До договору підряду №01/10 від 01.10.2010 року - Акти №1 від 29.10.2010 року, №2 від 31.01.2011 року, №3 від 28.02.2011 року, №18 від 31.05.2012 року, №19 від 31.05.2012 року, №20 від 31.05.2012 року, №21 від 31.05.2012 року, №24 від 29.12.2012 року, №25 від 29.12.2012 року. На загальну суму - 2 649 023 грн.

ОСОБА_7 діяв на підставі нотаріальної довіреності від 06.07.2010 року, яку позивач скасувала 28.12.2012 року - у зв`язку з втратою довіри до останнього, про факт скасування довіреності ОСОБА_7 було повідомлено в будівлі гуртожитку у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Також, позивач повідомляє суд, що нотаріальну довіреність від 06.07.2010 року на представлення ОСОБА_7 інтересів Третьої особи - ОСОБА_6 , також було скасовано Довірителем/ ОСОБА_6 з тих самих підстав - втрата довіри до ОСОБА_7 . Варто зазначити, що нотаріальна довіреність від 06.07.2010 року позивача на представлення інтересів ОСОБА_7 не передбачала підписання вищевказаних договорів підряду, Актів приймання виконаних будівельних робіт та визнання претензій від ФОПів. Про існування вищевказаних договорів підряду, позивач та третя особа дізнались у червні 2013 року коли отримали копію позовної заяви та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2013 року про відкриття провадження у справі №761/12961/13-ц, за позовом ТОВ «Білоптторг» до позивача, ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_6 про стягнення заборгованості на загальну суму 15 913 688 грн. 73 коп. відповідно до укладених ОСОБА_7 договорів підряду з ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_10

ФОПи ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_10 не могли здійснювати роботи, які передбачені умовами укладених договорів підряду.

В актах приймання виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 зазначаються види робіт (5.01.02 - заміна систем опалення, 5.01.07 - електрообладнання і електроосвітлення, 5.01.01 - водопроводу та каналізації, 5.01.02 - опалення), які він об`єктивно не міг виконати, оскільки не має відповідних ліцензій, наявність яких передбачена відповідно до наказу від 27.01.2009 року №47 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури». Тобто не мав право виконувати вказані роботи за договором у зв`язку з відсутністю ліцензії та відсутністю відповідних КВЕДів діяльності для ФОП ОСОБА_4 .

Також, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 не могли виконати роботи, оскільки не мали відповідних ліцензій, наявність яких передбачена відповідно до наказу від 27.01.2009 року №47 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури». Таким чином, можна прийти до логічних висновків, що укладені договори підряду мали ознаки фіктивності правочину введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників та свідомий намір невиконання зобов`язань договору.

ФОПи ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_10 не могли здійснювати роботи, які передбачені умовами укладених договорів підряду, оскільки в останніх не було в наявності грошових коштів на придбання будівельних матеріалів, жодних рухів грошових коштів на закупівлю будівельних матеріалів - не здійснювалось.

Договори підряду укладені між Позивачем спільно з ОСОБА_6 від імені яких діяв ОСОБА_7 з ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та акти виконаних робіт є фіктивними, оскільки мета їх створення була направлена на введення в оману Позивача та ОСОБА_6 , як власників Гуртожитку , ФОПи не мали реального наміру виконувати взяті на себе зобов`язання за Договорами підряду, і справжній намір їх укладення - це незаконне заволодіння майном /грошовими коштами позивача та третьої особи ОСОБА_6 . Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2021 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2022р. задоволено клопотання адвоката Ніколаєвої Л.В. про витребування доказів

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідачів заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити.

В матеріалах справи адвокатом Середою В.Ю., який діяв в інтересах відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що на підтвердження факту виконання робіт за договорами підряду були складені акти приймання виконаних будівельних робіт, а саме з ФОП ОСОБА_4 № 4 від 31.03.2011, № 5 від 31.03.2011, № 6 від 29.04.2011, № 7 від 31.05.2011, № 12 від 30.12.2011, № 15 від 29.02.2012, № 17 від 30.04.2012, № 23 від 31.08.2012; з ФОП ОСОБА_5 № 1 від 29.10.20-10, № 2 від 31.01.2011, № 3 від 28.02.2011, № 18 від 31.05.2012, № 19 від 31.05.2012, № 20 від 31.05.2012, № 21 від 31.05.2012, № 24 від 29.12.2012, № 25 від 29.12.2012; з ФОП ОСОБА_3 № 8 від 30.09.2011, № 9 від 30.09.2011, № 10 від 30.12.2011, № 11 від 30.12.2011, № 13 від 29.02.2012, № 14 від 29.02.2012, № 16 від 30.03.2012, № 22 від 31.08.2012.

При цьому, договір підряду № 27/12 від 27.12.2010, договір підряду № 01/10 від 01.10.2010 та договір підряду № 30/06 від 30.06.2011, а також всі акти приймання виконаних будівельних робіт були підписані від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_2 представником ОСОБА_7 , на підставі довіреностей від 06.07.2010, посвідчених приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С. за реєстровими номерами № 4008 та № 4009. Представник ОСОБА_7 , укладаючи 27.12.2010р. договір підряду з ФОП ОСОБА_4 діяв в межах наданих повноважень. У даному випадку позивач, припинила дію довіреності від її імені на ім`я ОСОБА_7 лише 28.12.2012р., що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреності, тобто через два роки після укладання оскаржуваного договору підряду № 27/12.

Натомість про прийняття робіт підрядника до виконання свідчать дії і позивача, як співвласника житлових приміщень гуртожитку, яка протягом двох років з 29.10.2010 по 29.12.2012 надавала доступ до приміщень гуртожитку для проведення робіт, визначених умовами договору підряду, не мала зауважень до якості виконуваних робіт та претензій щодо здійснення їй перешкод у користуванні власністю.

Позивач не надала доказів на підтвердження фактів умисної змови представника ОСОБА_7 з іншою стороною ФОП ОСОБА_4 проти інтересів позивача ОСОБА_2 , а наявність кримінальної справи № 761/262/16-к не може бути підтвердженням цього, оскільки на теперішній час відсутній обвинувальний вирок, який набрав законної сили щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Вид господарської діяльності «реконструкція та ремонт житлових приміщень» відсутній у переліку ст. 9 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності » (в редакції чинній на час виникнення правовідносин). Отже, ФОП мав змогу здійснювати будь-який вид діяльності, що не заборонений законом і на здійснення якого слід отримувати ліцензії незалежно від того, чи внесено інформацію про нього (код такої діяльності за КВЕД) до ЄРДР.

Відсутність у статуних документах чи в положеннях, якими регулюється діяльність, зокрема, суб`єктів господарювання, записів щодо можливості здійснення ними певної діяльності та, відповідно, вчинення тих чи інших правочинів не тягне за собою визнання таких правочинів за їх участю недійсними.

ОСОБА_2 не направлялися відповідачу ОСОБА_4 вимога про звільнення приміщень гуртожитку, усунення перешкод у користуванні майном, здійснення інших дій, спрямованих на захист позивачем свого права власності. У зв`язку з чим, наявні достатні підстави стверджувати, що позивач надавала свою згоду на здійснення робіт по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 . Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вказані роботи були виконані іншими особами на підставі інших договорів .

Дія актів приймання виконаних будівельних робіт не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише фіксує найменування робіт, одиницю виміру та кількість їх та вартість, тому зазначені акти приймання виконаних будівельних робіт не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Адвокатом Александровою Н.М., яка діє в інтересах відповідача ФОП ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву в якому зазначила, що акти приймання виконанних будівельних робіт не містять істотних умов підряду, в них не зафіксовано, які права і обов`язки виникають між сторонами. Відповідні акти засвідчують лише факти отримання послуг, які відбулися на підставі укладеного між сторонами договору. Висновок № 43/13 експертного дослідження копій актів приймання виконаних будвельних робіт за формою № КБ-2в, розроблених з використанням програмного комплексу АВК -5 від 22.10.2013р. не може бути покладений судом в основу рішення за результатом розгляду справи через те, що він виготовлений на замовлення адвоката у кримінальному провадженні № 0011705 від 20.07.2013р. та є недопустимим доказом в силу ст. 78 ЦПК України. Крім того, існує і інший висновок у вказаній кримінальній справі зроблений державним експертом, на відміну від цього, та він містить протилежні висновки. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_12 просив задовольнити позовні вимоги та вказав, що ФОПи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не могли здійснювати роботи, які передбаченні умовами укладених договорів підряду, оскільки в останніх не було в наявності робочої сили, будівельних матеріалів та відповідного обладнання. У відповідачів не було аналогічного досвіду роботи з реконструкції будь-яких будинків. У останніх була відсутня відповідна кваліфікація та обладнення на проведення будівельних робіт або відповідні працівники, що могли їх здійснити.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності по належить у АДРЕСА_6, гуртожиток./т.1, а.с.29-31/.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.12. 2010 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , які є власниками житлових приміщень гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 на праві спільної часткової власності в особі уповноваженого представника ОСОБА_7 , який діє на підставі довіреності від 06.07.2010р., посвідченої приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С. за № 4008 та довіреності від 06.07.2010р. за № 4009, та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір підряду №27/12, відповідно до умов якого підрядник зобов`язався виконати комплекс робіт по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 , відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх/т.1, а.с. 125-130/.

Відповідно до п. 1.2 Договору підряду №27/12, перелік робіт, передбачених цим договором, включає: капітальний ремонт приміщень блоків №10, 11, 12, 15, 17, 25; капітальний ремонт сходової клітини №2; заміна системи опалення.

01.10. 2010 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , які є власниками житлових приміщень гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 на праві спільної часткової власності в особі уповноваженого представника ОСОБА_7 , який діє на підставі довіреності від 06.07.2010р., посвідченої приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С. за № 4008 та довіреності від 06.07.2010р. за № 4009 та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір підряду № 01/10, відповідно до якого Підрядник зобов`язався виконати комплекс робіт по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 , а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх/т.1, а.с.142-147/.

Відповідно до п. 1.2 договору підряду №01/10, перелік робіт, передбачених цим договором, включає: капітальний ремонт приміщень блоків №18, 19, 20; ремонт фасаду; заміна вікон; прокладання ліній електропостачання; електромонтажні роботи; заміна зовнішніх мереж водопостачання; заміна зовнішніх мереж електропостачання.

30.06.2011 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , які є власниками житлових приміщень гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 на праві спільної часткової власності в особі уповноваженого представника ОСОБА_7 , який діє на підставі довіреності від 06.07.2010р., посвідченої приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С. за № 4008 та довіреності від 06.07.2010р. за № 4009 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір підряду №30/06, відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати комплекс робіт по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 , а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх/т.1, ст. 148-153/.

Відповідно до п. 1.2 Договору підряду №30/06, перелік робіт, передбачених цим договором, включає: капітальний ремонт приміщень блоків №8, 21, 24, 25, 28, 29, 30; заміна систем водопостачання та каналізації об`єкту.

На підтвердження факту виконання робіт за договорами підряду були складені акти приймання виконаних будівельних робіт, а саме: з ФОП ОСОБА_4 № 4 від 31.03.2011, № 5 від 31.03.2011, № 6 від 29.04.2011, № 7 від 31.05.2011, № 12 від 30.12.2011, № 15 від 29.02.2012, № 17 від 30.04.2012, № 23 від 31.08.2012; з ФОП ОСОБА_5 № 1 від 29.10.2010, № 2 від 31.01.2011, № 3 від 28.02.2011, № 18 від 31.05.2012, № 19 від 31.05.2012, № 20 від 31.05.2012, № 21 від 31.05.2012, № 24 від 29.12.2012, № 25 від 29.12.2012; з ФОП ОСОБА_3 № 8 від 30.09.2011, № 9 від 30.09.2011, № 10 від 30.12.2011, № 11 від 30.12.2011, № 13 від 29.02.2012, № 14 від 29.02.2012, № 16 від 30.03.2012, № 22 від 31.08.2012./т.1, а.с. 52-105/

Встановлено, що договори підряду № 27/12 від 27.12.2010, № 01/10 від 01.10.2010 та № 30/06 від 30.06.2011, а також всі акти приймання виконаних будівельних робіт були підписані від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , уповноваженим представником ОСОБА_7

06.07.2010р. ОСОБА_2 надала довіреність на ім`я ОСОБА_7 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., номер у реєстрі нотаріальних дій 4008 /т. 1, а.с.191/.

ОСОБА_2 вказаною довіреністю уповноважила ОСОБА_7 представляти її інтереси як власника (співвласника) житлових приміщень гуртожитку, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 перед усіма фізичними і юридичними особами, вчиняти наступні юридично значимі дії, пов`язані з вищевказаним належним їй майном, а саме представляти її інтереси у відповідних організаціях, установах, органах та на підприємствах, зокрема проектних та будівельних організаціях, органах архітектури, пожежної охорони, в органах внутрішніх спарв, прокуратури, дізнання та досудового слідства тощо; у відповідних житлово-експлуатаційних конторах з правом укладання договору про участь в експлуатаційних витратах та утриманні житлового будинку, в управлінні державної пожежної охорони, в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», санепідемстанціях міста Києва, органах місцевого самоврядування, управлінні газового господарства ВАТ «Київгаз», АЕК «Київенерго», ВАТ АК «Київводоканал», ВАТ «Укртелеком», в судових та інших установах, організаціях, підприємствах у відповідності з діючим законодавства. /т.1,а.с. 191/.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей на підставі заяви ОСОБА_2 дію вищевказаної довіреності припинено 28.12.2012р/т.1, а.с.38/.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 13.10.2016р. визнано недійсним з моменту укладання договір підряду № 27/12 від 27.12. 2010 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 ; визнано недійсним з моменту укладання договір підряду № 01/10 від 01.10. 2010 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 ; визнано недійсним з моменту укладання договір підряду № 30/06 від 30.06. 2011 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та стягнуто судовий збір/т.2, а.с.167-171/.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13.03.2017р. рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2016р. скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним з моменту укладання договору підряду № 27/12 від 27.12.2010р. між ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 та в частині стягнення збору та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог/т.2, а.с.172-179 /.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2017р. касаційну скаргу ОСОБА_6 , подану представником ОСОБА_13 , відхилено, рішення апеляційного суду м.Києва від 13.03.2017р. залишено без змін/т.2, а.с.180-183/.

Постановою Апеляційного суду м.Києва від 16.01.2018р. рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2016р. в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_5 про визнання недійсним договору підряду № 01/10 від 01.10.2010р, укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову/т.2, а.с.184-191/.

Постановою Верховного суду від 16.01.2020р. рішення Апеляційного суду м.Києва від 13.03.2017р. залишено без змін, постанову Апеляційного суду м.Києва від 16.01.2018р. залишено без змін/т.2, а.с.192-205/.

Постановою Київського апеляційного суду від 24.09.2020р. рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2016р. в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_3 про визнання недійсним договору підряду 30/06 від 30.06.2011р., укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_14 , а також в частині стягнення з ФОП ОСОБА_3 судового збору скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині, відмовлено у задоволенні позову/т.2, а.с.206-214/.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 23.04.2018р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ТОВ «Білоптторг», третя особа: ОСОБА_6 про визнання недійсним договору та визнання відсутнім права вимоги - залишено без задоволення/т.2, а.с.146-150/

Постановою Київського апеляційного суду від 05.03.2019р. вищевказане рішення суду залишено без змін/т.2, а.с.151-155/.

Постановою Верховного Суду від 14.11.2019р. рішення Святошинського районного суду м.Києва від 23.04.2018р. та постанову Київського апеляційного суду від 05.03.2019р. - без змін/т.2,а.с. 156-165/.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частини 1, 2 статті 202 ЦК).

У статті 204 ЦК передбачено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України.

На час звернення з позовом частиною другою статті 11 ЦПК України передбачався принцип диспозитивності, згідно з яким особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У контексті статті 31 ЦПК України у зазначеній редакції саме позивач наділений правом визначення та зміни предмета та підстави позову. Обмеження щодо реалізації цих прав визначаються на певній стадії розгляду справи.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду встановила, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний,та вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Суду не надано доказів, що ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_10 не було виконано зобов`язання за договорами підряду, а тому не приймає посилання представника позивача, що відповідачі свідомо мали намір невиконання зобов`язань договору.

Встановлено, що представник ОСОБА_2 укладав оспорювані договори підряду і діяв в межах наданих йому повноважень.

Про прийняття робіт підрядника до виконання свідчать дії і самого позивача, як співвласника житлових приміщень гуртожитку, яка надавала доступ до приміщень гуртожитку для проведення робіт, визначених умовами договору підряду, не мала зауважень до якості виконуваних робіт та претензій щодо здійснення перешкод у користуванні власністю.

Довіреність ОСОБА_2 від 06.07.2010р. , якою вона уповноважувала представляти інтереси ОСОБА_7 була скасована лише 28.12.2012р., тоді як договори підряду укладалися 27.12.2010р., 01.2010р. та 30.06.2011р. та акти приймання виконаних будівельних робіт були складенні в період з 29.10.2010р. по 31.08.2012р., тобто коли довіреність була діючою та не скасованою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В частині 1 статті 854 ЦК України закріплено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Матеріали справи містять акти приймання виконаних будівельних робіт з яких вбачається, що роботи виконувалися та які були підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками ФОПів.

Суд приймає до уваги посилання представника відповідачів, що дія актів приймання виконаних будівельних робіт не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише фіксує найменування робіт, одиницю виміру, кількість їх та вартість, тому зазначені акти приймання виконаних будівельних робіт не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України.

Представником позивача зазначалося, що відповідачі не могли здійснювати роботи, які передбачені умовами укладених договорів підряду, оскільки в останніх не було в наявності робочої сили, будівельних матеріалів та відповідного обладнання, однак належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного суду не надано.

Також у судовому засіданні було допитано як свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що він був фінансовий директор готелю «Нивки». У 2010 - 2012 виконував роботи по ремонту в готелі з ОСОБА_7 .. З 01.01.2012р. вже не працював через розкрадання грошей. Був конфлікт через закупівлю арматури. ОСОБА_15 складалася з родичів. Директор філії з 2012р. Грін передавав всі справи ТОВ «Тагар груп». ОСОБА_16 є власник приміщення. Ремонт робився за кошти власника та прибуток готелю вкладався в ремонт. В борг ніхто не працював.

Також, свідок ОСОБА_17 суду показав, що з 03.09.2012р. почав працювати в готелі технічним директором. Ніколи не працював з ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_10 ТОВ «Нивки -Акомодейшен» директор закуповував будівельні матеірали для ремонту за підзвітні кошти, які видавав бухгалтер. Звітував чеками за закупки.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 є необгрунтованим та безпідставним, не підтверджений належними доказами, оскільки доказів, що відповідачі мали намір введення позивача в оману та свідомо невиконувати зобов`язання договору не надано.

Крім того, в матеріалах справи наявні заяви про застосування строку позовної давності,з приводу яких суд вважає, зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦКУ, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦКУ загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦКУ).

В той же час, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Враховуючи викладене, оскільки суд відмовив у задоволенні позову по суті, а тому підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови позову - на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 6,16, 203, 215, 234 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , фізичної особи-підриємця ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання договорів підряду та актів недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко