Справа №:755/9412/23
Провадження №: 2/755/4825/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з наведеною позовною заявою.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне наведену заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, на підставі наступного.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Так, за приписами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

В той же час, за змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, вбачається, що у своїй позовній заяві позивачка заявляє вимоги щодо стягнення аліментів на утримання спільного з відповідачем сина, зазначаючи про те, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Однак, враховуючи те, що позивач та відповідач мають різні місця проживання, в порушення вищенаведених норм закону, позивачка не надає суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених обставин позовної заяві, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, а зокрема щодо того, що дитина наразі проживає разом з нею та перебуває виключно на утриманні позивачки.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ч. 2,4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, з матеріалів поданого позову вбачається, що додані до нього копії документів, всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України, не завірені позивачем належним чином.

Разом з тим, як зазначено у ч. 1 ст. 28 ЦПК України, серед іншого, позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, вбачається, що вказаний позов позивачка подала за місцем своєї реєстрації, однак, в порушення положень закону, не надала суду належних та допустимих доказів того, що її зареєстроване місце проживання дійсно перебуває на території Дніпровського району м. Києва. Зазначені недоліки позбавляють суд можливості визначити територіальну підсудність даної справи за ч. 1 ст. 28 ЦПК України та відкрити провадження, з урахуванням того, що місце реєстрації відповідача, згідно позову, не відноситься до території Дніпровського району м. Києва.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Слободянюк