Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1786/21

Провадження № 2/943/88/2023

04 липня 2023 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Буської міської ради Золочівського району, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно, де просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,6616 га в тому числі: ділянку № 1 1,0423 га та ділянку № НОМЕР_1 0,4310га, ділянку № 0,1883 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ЛВ № 022303 від 03.10.2000 року в порядку спадкування за законом, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка ОСОБА_2 , якій на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 1,6616 га в тому числі: ділянку № 1 1,0423 га та ділянку № НОМЕР_1 0,4310га, ділянку № 0,1883 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області Позивачка є спадкоємцем за законом вказаного майна, однак правовстановлюючі документи на нього були втрачені. Відтак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно тітки позивач не може оформити спадщину, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю, визнавши за нею право власності на спадкове майно за законом після смерті тітки.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 06 червня 2023 року закрито підготовче провадження із призначенням справи до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги.

Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, вказує, що спадкодавець ОСОБА_2 є тіткою позивачки, однак жодного доказу спорідненості з ОСОБА_2 позивачка не надала. Також, у позовній заяві позивачка, яка є спадкоємцем п`ятої черги за законом, взагалі не згадує про інших спадкоємців попередніх черг (у тому числі, чи прийняли вони спадщину, чи відмовилися від її прийняття), за відсутності зазначених вище доказів вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, незважаючи на те, що була належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення із таких підстав.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою, сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданий Підкамінською селищною радою Бродівського району Львівської області, 14 січня 2005 року, запис № 1, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23 березня 1982 року позивачка ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 19 липня 2003 року виданий Підкамінською селищною радою Бродівського району Львівської області, актовий запис № 8, ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданий 22 листопада 1960року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (батько позивачки), мав батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 13 листопада 1956 року, актовий запис № 29, відомо що, ОСОБА_7 одружився із ОСОБА_9 (Трусь).

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 є тіткою позивачки, однак жодного доказу спорідненості з ОСОБА_2 позивачка не надала. Також, у позовній заяві позивачка, яка є спадкоємцем п`ятої черги за законом, взагалі не згадує про інших спадкоємців попередніх черг (у тому числі, чи прийняли вони спадщину, чи відмовилися від її прийняття), за відсутності зазначених доказів суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що місцем відкриття спадщини в розумінні положень частини першої статті 1221 ЦК України є с. Підкамінь, Львівська область. Натомість місце реєстрації позивача із 10.10.2014 року по даний час є м. Рудки, Львівська область.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачкою не долучено до справи доказів прийняття нею спадщини після смерті тітки в розумінні приписів частини третьої статті 1268 та статті 1269 ЦК України, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю.

Крім того, в силу вимог пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати сплачений позивачкою ОСОБА_1 судовий збір за подання нею позовної заяви в сумі 840,80 грн. покладаються на неї, ураховуючи відмову в задоволенні позову.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 51, 76, 77, 78, 81, 82, 141, 175, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно, - відмовити повністю.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач: Буська міська рада Золочівського району Львівської області (80500, м. Буськ, площа 900-річчя Буська,1, Львівської області).

Третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 4).

Повний текст рішення складено 11.07.2023 року.

Суддя: І. Б. Кос