Провадження №2/751/1946/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

при секретарі - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новозаводського районного суду міста Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції учасників справи.

08.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовною заявою про стягнення з Держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 7 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Заявлений позов обґрунтований тим, що 08.07.2023 р. інспектором лейтенантом Управління патрульної поліції в місті Київ ДПП Юрковським А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7303396 від 08.07.2023 року якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закрито провадження у справі.

Позивач вважає, що внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності йому була заподіяна моральна шкода, для відшкодування якої він звернувся із даним позовом до суду.

Представники відповідачів подали відзиви на позовну заяву в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав їх безпідставності та необґрунтованості.

ІІ. Пояснення ( клопотання) учасників справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомлені. Про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.12.2023 р. відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

08.07.2023 р. інспектором лейтенантом поліції Юрковським А.С. 4 бат. 2 рота винесено постанову серії ЕАС № 7303396, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7303396 від 08.07.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та закрито провадження у справі.

V. Оцінка Суду.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.

Підставою для звернення до суду відповідно до змісту позовної заяви стало завдання позивачу внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності душевних страждань, що мали істотний вплив на його психічний, фізичний, моральний стан.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 р. у справі № 569/1799/16-ц, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до загальних умов цивільно-правової відповідальності необхідною умовою для відшкодування шкоди державою є неправомірні дії державного органу, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, які повинен довести позивач.

Таким чином, порушене посадовою особою Департаменту патрульної поліції провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрите судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про душевні страждання та моральні переживання фізичної особи внаслідок таких дій посадової особи державного органу, навіть, якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я.

Згідно вимог ст.ст.23,1174 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується державою і при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту.

Тому, грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч.2 ст.77 ЦПК України.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди, між протиправною поведінкою та шкодою виражається у тому, що шкода, повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Позивач в обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди в розмірі 7 000 грн, завданої внаслідок винесення постанови про адміністративне стягнення, посилається, зокрема, на приниження його честі, гідності як водія, спричиненням моральних переживань, зумовлених страхом бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, порушення нормального способу життя.

Безумовно, що порушене посадовою особою Департаменту патрульної поліції провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності викликало у позивача негативні емоції, однак визначальним у даному питанні є доведеність останнім належними та допустимими доказами заявленого розміру моральної шкоди, адже не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15.12.2020 р. у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи конкретні обставини справи, сутність порушеного права позивача (його економічний еквівалент 510 грн), захист якого об`єктивно вимагав докладання ним додаткових зусиль для зміни організації свого життя у зв`язку з оскарженням притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням середньої тривалості провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що розмір грошового відшкодування завданої позивачу моральної шкоди слід визначити в сумі 4 000 грн, а в задоволенні іншої частини вимог відмовити за необґрунтованістю.

Суд вважає, що одна із складових заявленої моральної шкоди, яка спричинена необхідністю відвідування адвоката, в силу вільного вибору позивачем захисника своїх прав та розгалуженої системи професійних об`єднань та осіб, покликаних надавати правову допомогу, є абсолютно необґрунтованою.

Твердження представників відповідачів, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження факту душевних страждань, не заслуговують на увагу, оскільки сам факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, вчинення якого не було доведено є підставою для відшкодування такій особі моральної шкоди, враховуючи, що йому доводилося докладати додаткових зусиль та витрачати час для доведеності своєї невинуватості.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

V. Розподіл судових витрат

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак судові витрати компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету Україна на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 к.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідачі: Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф.Ернста, буд. 3, )

Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, буд. 1, )

Суддя Павлов В.Г.