СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/29514/21

пр. № 2/759/495/23

06 червня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.,

за участю секретаря - Істоміна О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нелін Сергій Олександрович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_6 зверулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нелін С.О., ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просить: визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці для подання приватному нотаріусу КМНО Неліну С.О. заяву про прийняття спадщини, яка відкриась після смерті ОСОБА_7 .

В обґрунтування позову посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з тієї причини, що мала хронічні захворювання та тривалий час лікувалася, у тому числі на момент закінчення 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини у січні - лютому 2020 року. Крім цього зазначає, що з початку 2020 року жителі усієї країни мали обмежене пересування, як по місцю свого проживання та і у м. Києві.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухволою Святошинського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі.

23.08.2022 року згідно розпорядження №455 здійснено повторний авторозподіл судової справи у зв`язку з тимчасовою неправцездатністю судді Коваль О.А.

23.08.2022 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Журибеда О.М.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.08.2022 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задвольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник приватного нотаріуса Київвського міського нотаріального округу Нелін С.О. в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні дані.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.09.1999 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_9 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с 10).

Позивач ОСОБА_11 є дочкою ОСОБА_7 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

За життя ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 склав заповіт від 05.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В., відповідно до якого останній розпорядивися все налажене йому майно заповів дочці ОСОБА_1 (а.с. 15).

На день смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, яке складаєтьс яз частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно поставнови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Неліна С.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11.2021 року №248/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 спадщину після померлого ОСОБА_7 у встановлений законом строк не прийнято (а.с. 15-16).

Як вбачається з довідки Прилуцької амбулаторії загальної практики сімейної медици №163 від 07.12.2021 року, ОСОБА_1 знаходилась на амбулаторному лікуванні в Прилуцькій ЗПСМ з 25.01.2020 року по 03.02.2020 року з діагнозом хронічний холецистононкрсатин в фазі загострення з вираженим больовим синдромом (а.с. 17).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2022 року №296608029, квартири за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_7 (а.с. 31-34).

Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом, про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви, про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача, щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку, та доведення поважності причин пропуску строку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подала нотаріусу заяву, про прийняття спадщини, а на підставі статті 1272 ЦК України звернувся до суду із позовом, про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що перебувала на тривалому лікуванні.

Згідно наданих документів, визначений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчувався 30.01.2020 року.

Відповідно до довідки Прилуцької амбулаторії загальної практики сімейної медици №163 від 07.12.2021 року, ОСОБА_1 знаходилась на амбулаторному лікуванні в Прилуцькій ЗПСМ з 25.01.2020 року по 03.02.2020 року з діагнозом хронічний холецистононкрсатин в фазі загострення з вираженим больовим синдромом (а.с. 17).

Проте, суд вважає, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою, про прийняття спадщини з часу відкриття спадщини до 30.01.2020 року, адже, заява могла бути подана шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори.

Також, встановлено, що захворювання ОСОБА_1 не мало триваючий характер, оскільки остання перебувала на лікуванні з 25.01.2020 року по 03.02.2020 року.

Натомість, із заявою, про прийняття спадщини до нотаріуса, ОСОБА_1 звернулась лише 25.11.2021 року.

Посилання позивача на ті обставини, що громадяни України мали обмежене пересування не заслуговують на увагу, оскільки ряд обмежень у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширення хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 були запроваджені в період з 12.03.2020 року

У позовній заяві ОСОБА_1 не зазначає обґрунтованих підстав, які б перешкоджали їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Одна лише довідка, щодо її лікуванні протягом 10 днів, що співпали із датою закінчення строку, не може бути доказом поважності пропуску строку, для прийняття спадщини.

Враховуючи тривалість пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а також, беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що позивач, та його представник, не довели існування об`єктивних перешкод для прийняття ОСОБА_1 спадщини, а отже, не довели, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин.

Тому, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нелін Сергій Олександрович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст рішення виготовлено 15.06.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда