Провадження № 2/344/2095/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2022 позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за надані послуги теплопостачання в сумі 141 405 (сто сорок одна тисяча чотириста п`ять) гривень 02 копійки станом на 01.10.2022.

В обґрунтування позову зазначено те, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання для квартири АДРЕСА_1 (ос. рах.№ НОМЕР_1 ), в якій проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та які в свою чергу є споживачами.

ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №17 від 26.01.2010.

В перехідний період від моменту введення в дію 01.05.2019 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених таким договором, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами визначеними законом. У разі якщо, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг укладеними до введення в дію цього закону передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Відтак, не укладення договорів, які передбачені новим законом не виключає можливості стягнення з боржника на користь заявника вартості отриманих послуг з надання теплопостачання.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем).

Боржники свої зобов`язання, як споживачі виконували не належним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2022 мають заборгованість - 141 405 (сто сорок одна тисяча чотириста п`ять) гривень 02 копійки з оплати за постачання теплової енергії та гарячого водопостачання.

Не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому/їй на праві власності та факт відсутності реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Позивач попередньо звертався до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання. 26.04.2019 Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ №344/6441/19 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 83 509 грн та судового збору з в сумі 192,10 грн. Однак, ухвалою Івано-Франківського міського суду №344/6441/19 від 02.03.2020 судовий наказ скасовано за заявою боржника (а.с.1-2).

05.12.2022 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.10-11).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.20).

24.02.2023 - ухвалено заочне рішення суду.

06.04.2023 - представником відповідача ОСОБА_2 -адвокатом Головатюком І.М. подано заяву про перегляд заочного рішення.

07.04.2023 - ухвалою судді прийнято заяву про перегляд заочного рішення до розгляду.

24.04.2023-ухвалою суду заочне рішення скасовано.

07.06.2023- представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Головатюком І.М. подано відзив на позов. В обґрунтування такого, зокрема зазначено, що з розрахунку заборгованості не вбачається за який період така була нарахована на суму- 86 976,71 грн. Борг вже існував станом на 01.10.2019. Разом з тим, позовна заява була зареєстрована судом 05.12.2022, тобто позовні вимоги, які стосуються нарахувань, строк оплати яких настав до грудня 2019 року до задоволення не підлягають у зв`язку із спливом позовної давності. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, що мало місце між даними сторонами, не перериває строку позовної давності. При цьому, відповідачами у справі не здійснювалась жодна оплата за послуги теплопостачання у межах період заборгованості заявленого у позові.

Також зазначено, що відповідачі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є належними відповідачами з огляду на їх непроживання з 2013 року та 2014 року відповідно по теперішній час, про що свідчать складені акти. А вказана позиція узгоджується з Листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 за №2450/15/61-15 « Щодо надання роз`яснення», де зазначено, що плату за теплову енергію та житлового -комунальні послуги за тарифами «для населення» здійснюють власники/користувачі житлового будинку, квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного користування в них, за умови їх використання виключно для постійного проживання. Відтак, фактична реєстрація осіб у житловому приміщенні не є підставою для сплати вказаними відповідачами послуг за теплопостачання. Відтак у позові просив відмовити.

13.06.2023 надійшла відповідь на відзив.

20.06.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення.

05.07.2023 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рубцової К.В. надійшов відзив, у якому у позові просить відмовити через заявлення позову до неналежних відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . В обгрутування такого зазначено, що вказані відповідачі не проживають з 2013 року та з 2014 року відповідно. Плата з теплопостачання здійснюється в тому числі зареєстрованими особами ( користувачами) лише за умови користування житловим приміщенням виключно для постійного проживання.

Представник позивача Кардаш О.А. у вступному слові позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені письмово. Позов просила задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Головатюк І.М. проти позову заперечив з мотивів, що викладені письмово. У позові просив відмовити, застосувавши строк позовної давності, а щодо відповідачів ОСОБА_1 , 1984 року народження, та ОСОБА_3 - як до неналежних відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_1 , 1984 року народження - адвокат Рубцова К. у позові просила відмовити з мотивів, що зазначені у відзиві, зокрема з підстав пред`явлення позову до ОСОБА_1 , 1984 року народження, та ОСОБА_3 - як до неналежних відповідачів.

Відповідачі на розгляд справи не з`явилися.

Вислухавши вступне слово сторін, матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010.

Як вбачається із відповідей Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська, які надійшли до суду 19.12.2022 відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19,20), що також підтверджується довідками Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області від 20.12.2022 та в січні 2023 року (а.с.32-38, 49-52).

Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Між позивачем та відповідачами не було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак 01.12.2021 ДМП «ІФТКЕ» оприлюднило типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua) (а.с.6-8).

Відповідно до п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У разі відсутності засобів обліку гарячої води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється відповідно до вимог п.21 Правил, тобто згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з розрахунком заборгованості у відповідачів виникли зобов`язання по оплаті наданих позивачем послугза період з 01.10.2019 по 01.10.2022 в загальній сумі 141 405, 02 грн. Разом з тим, станом на 01.10.2019 зазначено про заборгованість у сумі 86 976,71 грн. без її складових та періоду нарахування. В графі оплата - відсутні дані про будь- яку оплату за зазначений період (а.с.5).

Що стосується факту непроживання відповідачів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2014 року, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2013 року та по теперішній час, що в свою чергу підтверджується актом від 30.05. 2023 та від 20.06.2023, що складений ОК « Житлово-будівельний кооператив №19». Так, візуальним обстеженням квартири можна встановити факт проживання особи за певною адресою на дату обстеження, однак джерела з`ясування проживання відповідача у квартирі у акті не зазначено. Акт складений у присутності свідків ( сусідів), однак не зазначено їх період проживання у даному будинку.

При цьому, саме проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено його реєстрацію у зазначеній квартирі.

Вказаної позиції дотримався Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 335/479/17, провадження № 61-22435св18.

Також відповідачами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , не надано доказів із іншого місця проживання.

Крім того, послуги з централізованого опалення не відносяться до тих, які надаються виключно мешканцям, які є присутніми у своїй квартирі, оскільки обігрів квартири відбувається незалежно від проживання споживача.

Окремі члени сім`ї споживача можуть бути звільнені від оплати за послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення при тимчасовій відсутності за основним місцем проживання за умови надання до житлово-експлуатаційної організації письмової заяви та відповідних документів з іншого місця перебування (роботи, лікування, навчання, довготривалого відрядження).

Таким чином, щоб споживач звільнявся від оплати за комунальні послуги, йому потрібно виконати всі необхідні умови у законний спосіб: надати інформацію про відсутність у місці реєстрації виконавцю послуг, надати довідку з фактичного місця проживання.

Доказів вчинення жодної з цих дій відповідачами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , не надано, а тому відсутні підстави для відмови у задоволені позову до таких відповідачів як до неналежних.

Щодо застосування строків позовної давності, про яку заявлено представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Головатюком І., то слід зазначити наступне.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України).

Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19.

З довідок за опалення, що надані ДМП « Івано-Франківськтеплоенерго» вбачається, що з січня 2008 року по жовтень 2022 року відповідачі не проводили оплату вартості за послуги з теплопостачання.

Як зазначено вище, по даному позову судом розглядаються вимоги щодо стягнення заборгованості за період по 01.10.2022.

В позовній заяві не ставились вимоги про поновлення строку позовної давності та не зазначалось причин поважності пропуску цього строку.

Так, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення квартири. Встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги повинна бути внесена не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №63 у редакції, що була чинною впродовж періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу окремо. З огляду на те, що між товариством та відповідачем існують фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем.

Тобто, з 21 числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим, починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці житлово-комунальних послуг, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Вказана позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17.

Як вбачається з наданих представником позивача доказів, заборгованість нарахована з 01.01.2008 та на той момент становила 5 229 грн., а станом на 01.10.2022 - 141 05,02 грн.. Будь-яких доказів оплати відповідачами вказаної заборгованості за період з 01.01.2008 по 01.10.2022 суду не надано.

З позовом про стягнення вказаної суми заборгованості ппозивач звернувся до суду 05.12.2022 (згідно штампу з відміткою суду).

При вирішенні питання щодо спливу позовної давності за період заборгованості до 05.12.2019, слід враховувати також інше чинне законодавство.

Так, строк позовної давності продовжено з дня набрання чинності змін у Розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо продовження строку позовної давності, з 02 квітня 2020 року.

Так, 30 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон №540-IX (набрав чинності 02 квітня 2020 року), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину, введеного в Україні задля запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Зокрема, внесеними до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу змінами було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу(зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину.

За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі.

З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом №540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02 квітня 2020 року, не є продовженими.

Судом встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 05.12.2022 , а тому строк позовної давності необхідно обраховувати не від 05.12.2019 (термін загальної позовної давності згідно ст. 257 ЦК України), а від 02.04.2017.

Строк позовної давності за вимогами про сплату житлово-комунальних послуг за період з січня 2008 по березень 2017 року сплив. Представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів переривання цих строків.

Таким чином, з урахуванням наведеного позов не підлягає до задоволення у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відтак суд дійшов висновку про відмову у позові.

З урахуванням змісту ст. 141 ЦПК України, так як у позові відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі наведеного, відповідно ст.ст. 13, 78, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У позові Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» , адреса: вул. Б. Хмельницького, буд. 59А, м. Івано-Франківськ, 76009, розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Укрбудінвестбанк», МФО 380377;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 10.07.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.