Ухвала

05 липня року

м. Київ

справа № 523/1545/22

провадження № 61-1300св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Чорнуцьким Вадимом Петровичем, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року у складі судді Кремер І. О. та постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Склярської І. В., Бездрабко В. О., Семиженка Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що між нею та ОСОБА_2 25 липня 2014 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть.

У період шлюбу подружжям було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та яке підлягає поділу. Зазначала, що квартира АДРЕСА_1 є її особистою приватною власністю, яка поділу не підлягає, оскільки придбана за кошти від продажу належної їй особисто до шлюбу іншої квартири з укладенням договорів: продажу однієї квартири, та купівлі іншої в один день.

Уточнивши позовні вимоги шляхом подання уточненої позовної заяви від 01 липня 2022 року, ОСОБА_1 просила суд:

- розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 25 липня 2014 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1049;

- здійснити поділ спільного майна подружжя:

визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності:

1. на 1/2 частину нежитлового приміщення загальною площею 56,8 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 1, від 01 березня 2017 року, видавник: ТОВ «Будмарин», технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року, ТОВ «Архекспертбуд»; довідка, серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ Будмарин», додаткова угода, серія та номер виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ «Будмарин»; акт прийому-передачі від серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ «Будмарин», зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04 грудня 2019 року, номер запису про право власності 43516226;

2. на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:4281 площею 0,0598 га (в тому числі по угіддям: сади - 0,0577 га), для індивідуального садівництва, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , вартість 30 000 грн, посвідчений Акаєвою А. В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10 серпня 2019 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 27, номер запису про право власності 32769170, усього вартістю - 73 100 грн;

залишити у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступне майно:

1. 1/2 частину нежитлового приміщення загальною площею 56,8 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з договором купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 1, від 01 березня 2017 року, видавник: ТОВ «Будмарин», технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року, ТОВ «Архекспертбуд»; довідка, серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ Будмарин», додаткова угода, серія та номер виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ «Будмарин»; акт прийому-передачі від серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ «Будмарин», зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04 грудня 2019 року, номер запису про право власності 43516226;

2. земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:4342 площею 0,06 га (в тому числі за земельними угіддями: рілля - 0,0583 га, тимчасова - 0,0009 га, 0,0008 га), для індивідуального садівництва, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , вартість 31 200 грн, посвідчений Фадєєвою Н. О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 10 грудня 2020 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10 грудня 2020 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 27, номер запису про право власності 32769170, усього вартість - 73 100 грн;

припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності:

- на 1/2 частину нежитлового приміщення загальною площею 56,8 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 1, від 01 березня 2017 року, видавник: ТОВ «Будмарин», технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року, ТОВ «Архекспертбуд»; довідка, серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ Будмарин», додаткова угода, серія та номер виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ «Будмарин»; акт прийому-передачі від серія та номер: б/н, виданий 18 жовтня 2019 року ТОВ «Будмарин», зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04 грудня 2019 року, номер запису про право власності 43516226;

- на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:4281 площею 0,0598 га (в тому числі по угіддям: сади - 0,0577 га), для індивідуального садівництва, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , вартість 30 000 грн, посвідчений Акаєвою А. В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10 серпня 2019 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 27, номер запису про право власності 32769170;

- судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 1049.

Здійснено поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку: - нежитлового приміщення за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 227, загальною площею 56,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 34516226;

- земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, кадастровий номер :01:002:4281, загальною площею 0,0598 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , номер запису про власність 32769170;

- земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, кадастровий номер :01:002:4342, загальною площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку: - нежитлового приміщення за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 227, загальною площею 56,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 34516226;

- земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, кадастровий номер: :01:002:4281, загальною площею 0,0598 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , номер запису про власність 32769170;

- земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, кадастровий номер :01:002:4342, загальною площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення районного суду в частині розірвання шлюбу мотивовано тим, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Рішення суду першої інстанції в частині поділу майна мотивовано тим, що спірне майно придбано під час перебування в шлюбі, тому сторони набули право спільної сумісної власності на дане майно, відповідно до зазначених положень закону, а право кожної із сторін на рівну частку в майні презюмується, отже, майно підлягає поділу в рівних частках.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року відмовлено.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду в частині розірвання шлюбу мотивована тим, що збереження шлюбу між сторонами неможливе, відтак, висновки районного суду про наявність підстав для його розірвання є правильними.

Щодо позовних вимог про поділ спільного майна подружжя суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач презумпцію спільної сумісної власності подружжя на об`єкти, які є предметом поділу, не спростував.

Зокрема, ним не підтверджено, що набуття права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 56,8 кв. м, реєстрація на яке здійснена 10 грудня 2019 року після здійснення ним розрахунків за майновими правами, визначеними у договорі № 1 купівлі-продажу майнових прав від 01 березня 2017 року у сумі 708 000 грн, здійснено за його особисті кошти від продажу 10 лютого 2017 року належної йому 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 .

Також апеляційний суд вважав недоведеним твердження відповідача, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :01:002:4281, площею 0,0598 га, яка придбана ним за договором купівлі-продажу від 10 серпня 2019 року, куплена за його особисті кошти, отримані від продажу 10 лютого 2017 року належної йому 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 .

Суд апеляційної інстанції зазначив, що квартира АДРЕСА_6 , як об`єкт спільного майна подружжя, виключена позивачкою з переліку майна до постановлення ухвали про прийняття позовної заяви, відкриття провадження у справі від 18 лютого 2022 року, отже, не була предметом спору, не включена в об`єм майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, щодо неї не порушувалося перед судом питання про визнання квартири особистою приватною власністю ОСОБА_1 , відповідачем не заявлявся зустрічний позов щодо поділу цієї квартири, тому суд відхилив наведений довід скарги щодо уточненої позовної заяви.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суди не надали оцінки тій обставині, що позивачка весь час розгляду справи, в усіх редакціях свого позову, приховувала дійсну вартість спірного майна, у тому числі нежитлового приміщення, навмисне не надавала суду наявний у неї оригінал договору купівлі-продажу майнових прав нежитлового приміщення. З огляду на зазначене, районний суд помилково відніс справу до категорії малозначних.

Зазначає, що загальна вартість майна, придбаного сторонами в період шлюбу (нежитлове приміщення та дві земельні ділянки) складала 1 053 879 грн без врахування початково заявленої позивачкою до поділу трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_7 .

Вважає, що, прийнявши до розгляду уточнені позовні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки процесуальний закон не передбачає зменшення чи збільшення позовних вимог шляхом подання уточненої позовної заяви.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_2 вказує порушення судами норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суди розглянули у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У травні 2023 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам статей 263-265 ЦПК України, доводи ОСОБА_2 є необґрунтованими, відтак касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Вважає висновки судів попередніх інстанцій правильними, такими, що відповідають обставинам справи та не підлягають скасуванню. При цьому доводи касаційної скарги вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.

06 червня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про укладення мирової угоди.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У січні 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У березні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2023 року справу призначено до розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Предметом касаційного розгляду є заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди та дослідивши мирову угоду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно зі статтею 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Умови мирової угоди сторін у даній справі викладені у поданій до Верховного Суду заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про укладення мирової угоди та затвердження мирової угоди від 06 червня 2023 року.

Зокрема, сторонами подано на затвердження Верховним Судом мирову угоду такого змісту:

«МИРОВА УГОДА

м. Одеса «06» червня 2023 року

ОСОБА_1 , надалі - «Позивач», з однієї сторони, та ОСОБА_2 , надалі - «Відповідач», з іншого боку, що є «Сторонами» в цивільній справі № 523/1545/22, яка розглядається Верховним Судом, уклали дану мирову угоду про наступне:

Позивач та Відповідач вирішили врегулювати спір про розірвання шлюбу та поділ майна, придбаного у період шлюбу, шляхом укладення мирової угоди на наступних умовах:

1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 згоден на розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був зареєстрований 25.07.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1049.

2) особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 є:

а) квартира за адресою: АДРЕСА_8 , загальною площею 62,2 кв. м, житловою площею 36,0 кв. м;

б) земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, за кадастровим номером :01:002:4281, загальною площею 0,0598 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , номер запису про власність: 32769170.

3) особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 є:

а) нежитлове приміщення за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 227, загальною площею 56,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності: 34516226;

б) земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, за кадастровим номером: :01:002:4342, загальною площею 0,06 га, розташовано: за адресою: АДРЕСА_4 .

3) сторони дійшли згоди про те, що понесені ними судові витрати не відшкодовуються.

Сторони домовились, що з моменту підписання даної Мирової угоди Позивач та Відповідач зобов`язані утримуватись від будь-яких дій, які суперечать умовам даної Мирової угоди. Між Сторонами не залишилось спірних, не врегульованих питань, претензій щодо поділу майна, придбаного у шлюбі.

Сторони усвідомлюють, що ця Мирова угода є договором (правочином), який укладається Сторонами відповідно до ст. ст. 207, 208 ЦПК України з повним розумінням змісту та наслідків його укладання з метою врегулювання спору по справі № 523/1545/22 на умовах, погоджених Сторонами.

Дана Мирова угода складена в трьох примірниках, по одному для кожної із Сторін та для Верховного Суду.

Наслідки закриття провадження в справі, передбачені ст.ст.207, 208, 255, 256 ЦПК України нам відомі, зрозумілі та роз`яснені».

Зі змісту поданої до суду мирової угоди встановлено, що вона укладена з метою врегулювання майнового спору між сторонами, проте, подана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заява не відповідає вимогам статті 207 ЦПК України, отже, задоволенню не підлягає.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_6 не була предметом розгляду даної справи про поділ спільного майна подружжя. Відповідно до уточненої позовної заяви від 01 липня 2022 року зазначена квартира не входила до переліку майна, яке підлягає поділу між сторонами. Отже, квартира АДРЕСА_6 не може бути включена до переліку майна, яке підлягає поділу, у межах розгляду справи № 523/1545/22.

З огляду на те, що мирова угода сторін не відповідає вимогам статті 207 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди між ними.

Керуючись статтями 207 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя відмовити.

Продовжити розгляд справи у касаційному порядку.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

С. Ф. Хопта